Fără nici o excepţie,
aflat acum de toată lumea,
este Duminică, 3 septembrie, 1939
o zi ce va fi ţinută minte.
La 11:15 în această dimineaţă,
Primul ministru va vorbi Naţiuni de la No.10, Strada Dunning,
va anunţa ca Marea Britanie se afla în război cu Germania.
Între timp, Serviciul Public al Londrei amintesc de ordinele de urgenţă deja emise.
Nici o lumină nu trebuie s-a se vadă după ce s-a dat ora de stingere.
Nici unui câine sau vreunei pisici nu i se va permite
să umble pe străzi după lăsarea întunericului,
şi trupele trebuie să-şi amintească
că nici un animal nu i se va permite în adăposturile publice.
Măşti de gaz şi îmbrăcăminte călduroasă trebuie plasate la îndemână
şi o băutură caldă într-un termos
ar ajuta mult pe copiii mici
care s-ar putea să fie nevoie să fie treziţi la ore neobişnuite.
S-ar putea ca trupele să solicite asistentele acelor copiii
care au rămas în Londra în ciuda evacuării
care va continua până în orele târzii ale acestei seri.
Maşina Colonelului Cronnie!
Am avut dreptate, Thomas.
Este în seara asta!
Pe front, domnule?
Staţia Waterloo!
Da.
O să vă fie familiară.
Vreau să spun că am fost la ultima.
Da, o să-mi fie familiară.
Thomas.
Sir.
Dute pe la Waterloo Bridge, te rog?
Waterloo Bridge? Domnule?
Avem destul timp.
În regulă, domnule.
Aşteaptă-mă la celălalt capăt al podului.
O să-l trec pe jos.
În regulă.
Uite, ia asta!
Pentru noroc?
Poate o să-ţi aducă ţie noroc.
Sper să-ţi aducă.
O să mă rog să-ţi aducă.
Este foarte amabil din partea ta.
Crezi că o să-ţi aduci aminte de mine acum?
Aşa cred.
Pentru restul vieţi mele.
Am auzit-o.
Oh, visezi.
- Nu am auzit nimic. - Păi, nu...
Ai auzit? Myra.
Şi încă se mai aude.
Linişte, vă rog, toată lumea.
Scuzaţi-mă, dar a fost cumva o alarmă?
Mă tem că da, o să aflăm într-un minut.
Myra, ţi-am spus, o să întârziem.
Madame o să fie furioasă.
Nu ar trebui să ne facem griji pentru Madame acum.
Uite! Uite!
Unde era?
Unde putem merge?
În cealaltă staţie din dreapta voastră.
În dreapta voastră!
Dreapta! Dreapta!
Poşeta proastă, întotdeauna îmi face asta.
Mulţumesc mult.
Ai grijă de viaţa ta, am putea să o păţim.
Ar fi bine să ne grăbim.
Oh! Amuleta mea norocoasă!
Eşti prostuţă, te-ai săturat de viaţă.
O am de ani de zile,
îmi poartă noroc.
Era foarte aproape.
Crezi că ar fi pre nemilitar dacă am fugi.
Deloc.
Idiotule, nu mă împinge, sir.
Şi eu am spus să mă împingi
dacă preferi să stai afară.
Eu întotdeauna am avut dreptate.
Bătrânul a spus că este o ţintă în mişcare.
Doar adaugi.
- Nu-i aşa? - Nu.
Să fiu!
- Urman este gata să lase o urmă pe 18. - Urman?
Da.
Urman germanul.
Scuze.
Se pare că exista o tendinţă de a împinge.
Este aglomerat, nu-i aşa?
Asta a fost aproape.
Suntem în siguranţă aici.
Ar putea să fie mai mult spaţiu lângă perete.
- Să încercăm să ajungem? - Bine.
Scuzaţi-ne, vă rog.
În regulă.
- Mai bine? - Da, mulţumesc, mult mai bine.
Te uiţi după prietenele tale?
Da, poate sunt lângă altă ieşire.
Te superi?
Oh, nu.
Presupun că ar trebui să-ţi ofer una.
Mm... nu mulţumesc.
Eşti la scoală, nu-i aşa?
Sunt nostim?
Oh, uite, aceea este şcoala noastră,
Madam Olga Kirowa lnternational Ballet.
Balet International?
Vrei să-mi spui că eşti o dansatoare.
Da.
Ah... o dansatoare profesionistă?
Câte odată mă întreb.
Vrei să-mi spui că şti să faci o piruieta şi lucruri de genul ăsta.
Sigur, pot să fac o "auto-sante".
Poftim?
Pot să-mi încrucişez picioarele de şase ori cât sunt în aer.
Nijisky putea să facă zece
dar asta se întâmpla doar o dată în secol.
Trebuie să fac bine pentru muşchi...
să facă bine pentru muşchi.
Cred că muşchi unui dansator sunt ca cei ai unui om puternic.
Oh, nu chiar, asta ar fi teribil.
Încercam să combinăm delicatul cu puternicul.
Sunt dansatoare de când aveam 12 ani, şi...
Şi nu cred că am muşchi prea dezvoltaţi?
Oh... nu, nu în cazul tău.
Bineînţeles trebuie să ne antrenăm ca şi atleţii.
Madame crede în disciplina rigidă.
Vrei să ajungi la teatru în seara asta?
Nu începem decât la zece.
Aş fi vrut să fiu acolo.
De ce nu vi?
Nu, din păcate am o cină cu colonelul.
Îţi trebuie mult curaj să ratezi o cină cu colonelul.
- Eşti în permisie? - Da.
Casa mea este în Scoţia.
Şi trebuie să te întorci... în Franţa ...vreau să spun?
Mâine.
Oh, îmi pare rău.
Acest război teribil.
Da, presupun.
Dar totuşi, nu ştiu...
Aduce şi o anumită cantitate de entuziazm.
După fiecare colţ la fiecare secundă fascinaţia necunoscutului.
Chiar acum simţim asta.
Ne întâlnim cu necunoscut şi în timp de pace.
Eşti o realistă, nu-i aşa?
Da, tu eşti un romantic, nu-i aşa?
Deci, gata, uită-ne.
Aşteptarea s-a sfârşit.
Acesta a fost cel mai plăcut raid aerian.
Să plecăm acum sau să-l aşteptăm pe următorul.
Oh, foarte ispititor, dar...
Cred că ar fi bine să plec.
- Să duc eu asta? - Nu, nu!
Îl scap doar în cazuri de urgenţă.
Data viitoare când se mai întâmplă sper să fiu prin preajmă.
Este foarte puţin probabil că asta să se întâmple?
O să te întorci în Franţa.
Şi tu...
S-ar putea să plecăm în America.
Deci şansele sunt şi mai mici.
Îmi pare rău.
Şi mie.
Prea târziu... Mă tem că va trebui să iau un taxi.
Păi, s-ar putea să nu fie aşa de uşor.
Nu ştiu cum te.. . Aş fi vrut să văd...
Ce vroiai să spui?
Aş fi vrut să văd spectacolul de balet.
Ar fi fost o amintire plăcută pe când o să fiu în tranşee.
Tu ce vroiai să spui?
O, doar că... eu...
Nu cunosc pe nimeni din Franţa, şi...
Şi mi-e teamă să duc pe cineva acasă.
Acum că te cunosc pe tine, nu că pe tine te-aş cunoaşte.
Mulţumesc foarte mult.
Sper că o să te întorci sănătos.
Mulţumesc.
Uite, păstrează asta.
Amuletă... amuleta ta norocoasă?
Poate o să-ţi poarte ţie noroc.
Sper.
O... Nu pot... Nu pot să o primesc.
Înseamnă atât de mult pentru tine. Mai bine ia-o.
Începusem să mă bazez prea mult pe ea.
Este foarte frumos din partea ta.
La Olympic Theater, te rog.
La revedere.
- Kitty, este aici. - Cine?
Bărbatul pe care l-ai cunoscut în adăpost?
Nu înţeleg.
A spus că nu poate să vină.
Cred că a venit doar să vadă spectacolul..
Ai spus că trebuie să meargă la cină cu colonelul?
Nu eu am spus, el a spus.
E drăguţ, nu-i aşa?
Acceptabil.
Oare cum l-a convins pe colonel?
Sper să nu vină în culise, doar ştii ce ne-a spus doamna?
Fii cu ochii pe el?
Fetelor, fetelor!
Fetelor, vă rog să faceţi linişte!
Ştiţi cât de mult urăşte doamna zgomotul.
Pauline, ce înseamnă partabera?
Înseamnă să faci paşi mărunţi cu ajutorul altor paşi şi mai mărunţi.
Dacă ştii, de ce nu ai făcut aşa în timpul spectacolului.
Elsa,
your allabase-sware jumping, they were pussy timbly, elastic.
Mi-am făcut griji din pricina ta.
Anna
arată-i tă rog domnişoarei?
Cum se face o encachgalta? I.
Pot întreba de ce nu ai făcut la fel şi în faţa publicului?
Are şi publicul nişte drepturi, nu-i aşa?
Spectacolul din seara asta a fost penibil.
Acum dăm spectacole la un teatru de varietăţi, dar...
Kitty?
Dar asta nu înseamnă că trebuie să lucraţi cu mai puţină precizie
decât focile, care erau aici înaintea voastră.
Nu voi onoraţi Baletul cu prezenţa voastră,
Baletul vă onorează pe voi.
Există întrebări?
Doamnă?
Biletul, Kitty?
Biletul pe care l-ai primit.
O, este de la o cunoştinţă veche, şi pot...
Nu cred că trebuie să-ţi amintesc că ai fost numită o call girl într-o recenzie.
- Comportamentul tău! - Doamnă!
- Myra! - Nu, Kitty!
Biletul este pentru mine, Doamnă.
Atunci, citeşte-l.
Cu voce tare, te rog.
Doamnă... Eu...
Citeşte-l, te rog.
După cum vezi,
nu am vrut să-mi petrec ultima seară aici, în prezenţa colonelului.
Te rog să i-ei masa cu mine,
Prietenul tău din adăpost.
P. S. Sunt sigur că vei veni pentru că am o amuletă norocoasă
care mi-a schimbat deja norocul.
Şi semnătura?
Nu are semnătura.
Şi dacă ar exista.
Care ar fi?
Nu ştiu, nu-i cunosc decât numele.
Chiar aşa!
I-ţi reamintesc.
Că dacă vrei petreceri şi ofiţeri,
atunci poate nu ar trebui să fii aici cu mine,
ar trebui să te ocupi cu altceva.
Lydia, hârtie, te rog.
Orice explicaţie este de prisos.
Scrie, te rog...
Dragă domnule,... ce ranc are?
Căpitan.
Draga căpitane...
Poftiţi, domnule.
Mulţumesc.
Mulţumesc, domnule.
Nu aveţi noroc, domnule?
Nu, mă tem că nu.
O, căpitane, căpitane.
Căpitane, sunt Kitty, prietena Myrei.
Unde vreţi să vă întâlniţi?
Ce? Myra?
O, încântat de cunoţtinţă?
Deasemenea, mulţumesc.
Dar unde vreţi să vă întâlniţi?
Eu...
Dar... a... a refuzat...
O, nu vă luaţi după ce scrie.
Cotoroanţa aia bătrână a făcut-o să scrie aşa.
Vrei să spui că va veni în cele din urmă?
Alegeţi dumneavoastră locul.
Ştie unde se află clubul Candlelight?
- Nu, dar ştiu eu. - Bine, atunci...
Voi fi acolo peste o oră, să zicem?
Peste o oră.
Ascultă-mă... Sper... că fac bine ceea ce fac.
Myra este o copilă inocentă.
Ţi-ai dat seama, nu?
Mi-am dat seama, Kitty.
La revedere, căpitane.
Bună seara.
O! Bună seara.
Mi-era frică că Kitty te-a trimis altundeva.
Nu!
Am fost nevoită să citesc scrisoarea în faţa întregii clase.
Ţi-a fost ruşine?
Da, şi ţie ţi-ar fi fost, nu-i aşa?
Mm... trebuie să recunosc.
Mi-e teamă că te-am pus într-o situaţie delicată?
Păi, tu... l-ai lăsat pe colonel,
aşa că am făcut nişte sacrificii ca să ne putem vedea.
Aşa-i, dar ce recompensă am primit.
Este minunat faptul că ai venit să ne întâlnim.
Intrăm?
Bine.
Mă scuzaţi!
Arăţi minunat!
Mulţumesc!
Cu ce se hrănesc dansatoarele?
O, dansatoarele... cu mâncare hrănitoare dar care să nu îngraşe.
O, nu... nu în seara asta.
Ne puteţi recomanda o mâncare hrănitoare şi greu digerabilă?
Crabul este foarte bun, domnule.
Şi vin, nu este voie,
dar şi dansatoarele beau câte un vin uşor, nu-i aşa?
- Păi, în seara asta? - Perfect!
Nr.14, te rog.
Nr. 14, domnule.
Spectacolul de balet a fost minunat!
Doamna nu este de aceiaşi părere.
Experţii nu se pricep.
Este nevoie e cineva din afară şi i-ţi spun că a fost minunat.
Prin asta chiar demonstrezi că eşti cineva din afară.
Te bucuri să mă vezi din nou.
Da.
Simnt o reţinere.
Presupun că este una.
Care? De ce?
Nu văd rostul.
Eşti o fată ciudată, nu-i aşa?
Care-i rostul oricărui lucru atunci, care-i rostul vieţii?
Şi asta este o întrebare.
O nu, nu te las să scapi cu asta.
Lucrul minunat despre viaţa este ca astfel de lucruri se pot întâmpla.
În umbra unei razi te pot întâlni şi să mă simt mult mai viu,
decât când mă plimbam pe timp de pace fără nici o grijă.
Este un preţ mare de plătit pentru asta.
Eu nu cred asta.
Eu cred.
Oameni chiar trebuie să se ucidă reciproc, pentru a trăi mai intens.
Dar asta nu are nici o legtura cu faptul că oameni se ucid reciproc.
Fie eşti entuziast despre viaţa fie nu.
Eu nu am fost niciodată capabil să aştept viitorul.
Când eram foarte tânăr, un copil defapt.
Mă urcăm pe crengile de sus ale unor copaci foarte înalţi,
şi îi strigam guvernantei ca acum o să fac un salt în viitor.
Am sat în spital două luni.
Ar trebui să laşi viitorul să ţină pasul cu tine mai des.
O nu, niciodată.
Nu mă pot abţine.
Uite, dacă ne-am fi întâlnit în timp de pace,
am fi povestit doar despre şcolile pe care le-am urmat.
Am depăşit faza asta, nu crezi?
Chiar?
Şti că da.
Sunt prea entuziasmat să mănânc, hai să dansăm.
Bine.
În cinstea ta.
Mulţumesc.
Pentru noi!
Nu mă mai pot sătura.
De ce?
De faţa ta.
Frumuseţea totală, frumuseţea totală.
Şi de ce nu te mai saturi de ea?
Azi după-amiază, când ne-am despărţit.
Nu-mi mai aduceam aminte cum arăţi, nici în ruptul capului.
Mă gândeam, este frumoasă?
Este urâtă?
Oare cum era? Nu-mi aduceam aminte.
Pur şi simplu a trebuit să mă întorc înapoi la teatru, să văd cum arată?
Şi acum crezi că i-ţi aduci aminte de mine?
Aşa cred. Aşa cred.
Pentru tot restul vieţii mele.
Dar ce anume referitor la mine, nu înţelegi?
Doamnelor şi domnilor,
iată că am ajuns la ultimul dans al serii.
Sper că o să vă placă acest vals de rămas bun.
I-ţi spun mai târziu, acum hai să dansăm.
Ce e cu lumânările astea?
Vei afla.
O să-ţi scriu.
Îmi vei răspunde la scrisori?
Sigur.
O seară minunată, nu-i aşa?
Da, mulţumesc foarte mult.
Când mă voi întoarce, vom merge din nou acolo.
Da.
Va fi locul nostru.
Acolo vom retrăi întotdeauna, această seară.
Crezi că ne vom mai vedea?
Cred că există şanse, nu-i aşa?
Da, aşa-i.
Ce ai început să-mi spui în restaurant
despre ceva ce nu înţelegi la mine?
Mm... nu cred că mai are rost să deschidem subiectul.
Te rog spune-mi, aş vrea să ştiu.
Păi, am fost foarte curios încă de când te-am cunoscut,
ştii, din prima clipă, acum câteva secole.
Eşti atât de tânără, de fermecătoare, dar atât de reţinută...
Nu aştepţi prea multe de la viaţă?
Nu aşa ar şi trebui să fiu?
De exemplu, te-am întâlnit, mi-ai plăcut.
Dar presupun că în curând ne vom despărţi,
poate nu o să ne mai vedem niciodată.
Nu ai de unde să ştii asta.
Că nu ne vom mai vedea niciodată.
Ba da, pot.
Aici locuieşti?
Da.
Nu cred că ne mai rămâne ceva de făcut. nu-i aşa?
Nimic... decât să ne luăm la revedere.
Aşa cred şi eu.
La revedere.
La revedere, Myra dragă.
La revedere, Roy.
Numai bine!
Da, şi ţie, Numai bine!
Mh... mie nu mi se poate întâmpla nimic.
Amuleta ta norocoasă îmi va purta de grijă.
Sper. Mă rog să fie aşa.
La revedere!
Te rog, du-te tu prima.
Bine.
Ah, păcat că nu am amanetat portofelul ăsta.
Ţi-am spus eu?
S-a spart de două ori, ieri.
Oh! Kitty, Cât este ceasul?
Este... aproape 11.
Oh!
Bună dimineaţa, Doamnă!
Bună dimineaţa!
Am venit să te felicit, Myra.
Ce? Doamnă.
Pentru că te-ai trezit.
Având în vedere faptul că te-ai culcat la ora 4, este de-a dreptul remarcabil.
Am impresia că numărul tău din această seară
va avea acelaşi efect ca şi un somnifer.
Dar este prima dată când Myra a ieşit şi ea, Doamnă.
Când te-am făcut să trimiţi acel bilet, domnului de la Armată.
Am făcut-o ca să te protejez.
Ţin la fetele care lucrează cu mine.
Nu vreau ca ele să ajungă nişte partizane.
Nu-l cunoaşteţi, altfel nu aţi vorbi aşa.
Nu putem avea şi noi, o viaţă personală?
Nu şi dacă această vă influenţează viaţa din cadrul teatrului.
Mă bucur că nu a rămas aici o săptămână întreagă.
Pentru că ar fi stricat şase spectacole, în loc de unu.
Dacă tu sau altă fată mai faceţi aşa ceva vreodată,
Veţi fi concediate pe loc.
Ne vedem diseară la teatru, dacă nu este un deranj prea mare.
Oh... De ce este atât de crudă şi invidioasă.
Ah, cotoroanţa bătrână...
Aşa vorbeşte cu noi toate.
Nu contează.
Strică tot.
Prostii!
Eşti supărată şi obosită.
De ce nu te culci?
Astăzi nu avem repetiţii.
Nu, nu sunt obosită.
Ce dimineaţă cumplită pentru traversarea Canalului.
El cred că a plecat deja.
Da, aşa cred.
Kitty, Kitty, uite!
E aici.
A dezertat.
Kitty, mulţumesc lui Dumnezeu! E aici!
Va ajunge la Curtea Marţială pentru asta.
Trebuie să plec, trebuie să plec!
Stai liniştită?
Înţelege şi el că durează un pic până te îmbraci, Myra.
O, Kitty, îl vezi şi tu, nu?
Cu siguranţă o să vrea să urce.
O, pleacă de la fereastră, prostuţo...
Picioarele tale! Doar nu o să pleci...
Unde mi-e pălăria?
Myra, pentru numele lui Dumnezeu!
Oh... oh... Kitty.
Dacă... dacă el...
- Oh! Crezi că... - Oh! Doamne...
Oh! Kitty... Tu ce zici?
Oh, Doamne, Kitty?
Sunt în regulă?
Da, arăţi perfect. Ai arăta şi mai bine dacă şi-ai pune şi rochia.
- Oh! Kitty... - Ah, aici...
Linişteşte-te.
Uite, uite... Myra...
- Termină! - Calmează-te...
- Ce ai? - Nici nu mai ştiu ce fac.
Îl pun într-o situaţie proastă...
Oh! Doamne!
Mă enervează nasturii ăştia.
Kitty, Kitty...
Vreau doar să..
Vreau doar să...
Kitty, a venit înapoi.
Am început să mă gândesc.
Dar nu.
Aşa a făcut. A venit înapoi.
- E tot acolo? - Da!
Hei! Stai un pic! Stai un pic!
I-ţi dau o haină de ploaie...
Umbrela este chiar acolo în colţ.
Uite, ia-o pe tine.
Mai bine mă duc eu prima.
Doar nu vrei să te întâlneşti cu doamnă, când cobori.
Stai un pic.
Drumul e liber.
Şi te rog spune-i să nu ne mai dea vreo alrmă de genul ăsta...
Nu suport o asemenea presiune.
Salut!
Drăguţ din partea ta să vii să mă vezi.
Nici un deranj.
- Nu... nu ai plecat? - Nu am putut...
Canalul nu poate fi traversat acum,
şi avem o permisie de patruzeci şi opt de ore.
Nu-i aşa că-i grozav.
Da, două zile întregi.
M-am gândit la tine toată noaptea.
Nu am închis un ochi.
Înseamnă că ţi-ai amintit cu plăcere de mine până în ultima clipă.
Da, cu mare plăcere.
Myra, ce o să facem astăzi?
Păi,... Eu... Eu...
O, nu avem timp pentru aşa ceva.
- Pentru ce? - Pentru ezitări!
Nu mai ezita.
- Nu? - Nu!
Şi atunci ce o să facem?
Ne vom căsători.
Roy, ţi-ai pierdut minţile!
Nu, mă simt minunat.
- O! Roy! - Fii rezonabil.
Nici nu mă gândesc!
Dar nu mă cunoşti!
O să te descopăr cu timpul.
O să-mi petrec toată viaţa astfel.
O! Roy, dar suntem în război.
Şi... şi din cauză că pleci aşa de repede.
Ai impresia că trebuie să-ţi petreci toată viaţa
în patruzeci şi opt de ore.
Ne vom căsători.
Tu eşti aleasa. Nu poate fi alta.
Dar de unde ştii?
Dragă, ascultă-mă cu atenţie.
Gata cu discuţiile.
Gata cu întrebările. Gata cu îndoielile.
Sunt sigur, înţelegi.
Sunt foarte sigur, înţelegi.
Este verdictul final, înţelegi.
Te vei căsători cu mine.
Înţelegi!
Înţeleg.
Ce s-a întâmplat, dragul meu? Unde mergem?
Mergem în centru să ne anunţăm logodnă,
la cazemată, în St. Thomas Square.
Acum, Myra, vreau să-ţi fac o prezentare generală
a ceea ce te aşteaptă.
- Bine. - Trebuie să ştii anumite lucruri.
În primul rând, scumpa mea doamnă.
sunt căpitan în cadrul Puşcaşilor Marini.
Eşti impresionată?
Foarte mult.
Un astfel de căpitan nu se poate căsători la prima ocazie.
Sunt necesare o mulţime de pregătiri, formalităţi... şi alte chestii.
- Înţeleg. - Este un ritual foarte bine pus la punct..
Chiar aşa?
De exemplu, un căpitan
înainte de a se căsători are nevoie de consimţământul colonelului..
Şi se obţine greu?
Se poate obţine greu sau se poate obţine uşor.
Am impresia că îl vom obţine foarte greu.
Depinde foarte mult de petiţie.
De cel care cere petiţia, de felul cum arată, de cât este de elocvent.
Myra, uită-te la mine.
Da, domnule căpitan!
Te îndoieşti de mine.
Eşti foarte înfumurat, căpitane!
Eşti de-a dreptul nebun, căpitane!
Eşti nesăbuit, şi încăpăţânat şi,...
Te ador.
Acum, stai aici.
Nu vorbi cu străinii.
Mă întorc imediat.
Myra!
Te-ai întors deja?
O, nu, încă nu m-am întâlnit cu el.
Dar am uitat ceva foarte important...
Ceva, indispensabil!
- Ce? - Datele tale personale.
Păi, mă tem că nu le mai am la mine.
Le dau eu cumva de cap.
Deci,...
Presupun că te-ai născut ...unde?
La Birmingham.
Când?
Pe 9 lunie, 1895.
- Cu ce se ocupă tatăl tău? - Învăţător!
Părinţii mai trăiesc?
Nu.
Hm... să vedem, ce mai trebuie?
O, da!
Cum te mai cheamă?
O, Roy!
Lester!
Ce bine că mi-am amintit, este foarte important.
La revedere, domnişoară Lester!
La revedere!
Mă întorc imediat!
Mă scuzaţi, domnule.
Da, da, ce s-a întâmplat, Cronin?
Putem vorbi undeva între patru ochi, domnule?
Servesc masa!
Este foarte important, domnule.
Aseară ne-ai făcut să te aşteptăm la masă.
Iar acum nu mă laşi să mănânc!
Cele două evenimente au legătură una cu alta.
Foarte bine, mă întorc imediat.
Vă rog să mă scuzaţi, domnule.
Dar sunt sigur că o să înţelegeţi. Sper că o să înţelegeţi.
Ai de gând să-mi spui despre ce este vorba?
Îmi pare rău că nu am venit la masă aseară.
Dar... vedeţi, dumneavoastră domnule colonel...
Orice ar fi ai face bine să mă lămureşti,
înainte să fac vreo indigestie.
Stai jos.
Aş prefera să stau în picioare dacă nu vă supăraţi, mă grăbesc foarte tare.
Problema ar fi, domnule colonel...
...problema... problema...
Care este problema?
Cu permisiunea dumneavoastră,
şi dacă nu vă supăraţi,
Astăzi aş vrea să mă căsătoresc.
Şi cine este mireasa, dacă pot întreba?
O cheamă Myra Lester.
Am datele ei personale.
Stai jos!
O cunoşti de mult.
Destul de mult ca să fiu absolut sigur, domnule.
A fost prezentată la curte.
Mă tem că nu, domnule.
Dar presupun că este aptă pentru a fi prezentată.
Cronin, mâine pleci pe front.
Eşti sigur că nu din cauza asta te grăbeşti atât de tare?
Sigur, domnule.
Vedeţi, vreau să mă căsătoresc cu ea înainte să plec.
Pentru ca ea să locuiască cu mama până mă întorc eu.
Mm... înţeleg.
Cronin, îţi asumi o responsabilitate foarte mare.
Ştiu, domnule.
Genul de responsabilitate pe care nu mi-o pot asuma de unul singur.
Vă... vă rog să încercaţi, domnule.
Regret, dar te rog să încerci să obţii aprobarea
excelenţei sale colonelul şef.
Înţeleg.
Având în vedere că sunteţi şi rude,
poate reflecta asupra problemei mult mai bine decât mine.
Iar dacă el este de acord, voi fi şi eu.
Mulţumesc, domnule.
Iar data viitoare când te mai căsătoreşti, ai de grijă să nu o faci în timpul mesei.
Baftă.
Mulţumesc.
La Reverstoke House în Bellaware Square!
Am înţeles.
Căpitanul Cronin...
O, băiete, îmi pare bine să te văd.
Mulţumesc, domnule.
Îmi pare foarte bine. Ce mai faci?
Foarte bine, domnule.
Când te-ai întors?
Alaltăieri.
Te vei întoarce în cămăruţa ta, mă gândesc.
Aşa sper, domnule.
- Stai jos. - Mulţumesc, domnule.
- Ţi-a plăcut şederea aici? - Minunată!
Bine, bine.
Mă bucur... deci, băiete,.. pot face ceva pentru tine?
Da, domnule.
Ce anume?
Aş... aş vrea să-mi da-ţi consimţământul dumneavoastră pentru a mă căsători.
Căsătorie...
Cine-i fata.
Domnişoara Myra Lester.
Lester... Lester...
- Din Surrey? - Nu.
Din Birmingham.
Din Birmingham... Lester...
Îi cunosc?
Nu, dar asta se poate aranja, domnule.
Mama ta o cunoaşte?
Nu, dar o va cunoaşte.
Pe Myra.
Părinţii ei sunt morţi, este singură.
Dar cu ce se ocupă?
Este dansatoare.
Dansatoare?
Da!
Este...
Este foarte drăguţă, domnule.
dansatoare...
Ştii ceva, Roy,...
Ştii ceva, Roy...
Îmi plac dansatoarele.
O, vă mulţumesc, domnule.
Vreau să spun... că... nu vă condamn.
Dansatoarele! Mm...
Pe vremea mea, mă înţelegi tu?
- Sigur. - Ah...
Când eram de vârsta ta, m-am îndrăgostit de o dansatoare.
Am vrut să mă căsătoresc cu ea.
Dar ea nu a vrut!
Dacă ar fi acceptat, acum ar fi fost mătuşa ta.
Asta ar fi fost frumos.
Uite ce e, băiete!
Nu mi-e ruşine să recunosc că sunt foarte mândru de dosarul tău de război.
Mulţumesc.
Presupun că şti ce faci.
Da domnule.
O să fi mândru şi de ea, sunt sigur.
Nu cred în aşa zisele "Căsătorii perfecte".
Multe din ele s-au terminat foarte prost.
Păi atunci, noroc, băiete.
Fii binecuvântat.
Mulţumesc.
Nu o să uit ce a-ţi făcut pentru mine.
Şi nici ea.
Fii liniştit.
- La următoarea permisie adu-o şi pe ea. - Am să o aduc.
La revedere prietene.
Vă mulţumesc încă o dată, domnule.
O dansatoare?
Domnişoară Lester!
Am onoarea să te anunţ că excelenţa sa a fost de acord
cu căsătoria căpitanului Roy Cronnin cu
domnişoara Myra Lester din Birmingham Worryorchard, Anglia.
Familia nu s-a opus.
Nici vorbă.
Eşti dezamăgită?
Parcă a fost prea uşor, mi-e frică.
Ha... superstiţioaso!
Încotro, domnule?
A... Strada Bond.
Am înţeles.
Strada Bond?
Mergem pe strada Bond să cumpărăm un inel.
Un inel simplu.
Nu vreau să te răsfăţ de loc.
Apoi mergem la florărie.
Meriţi un trandafir.
Apoi la catedrala St. Matthew's.
St. Matthew's?
Chiar acolo?
Bineînţeles că la St. Matthew's.
Ei sunt obişnuiţi cu căsătoriile încheiate la repezeală,
la ei intră oameni care nici nu se cunosc şi iasă prieteni...
Prin uşa din spate ajungeţi în biserică, domnule.
Vicarul face repetiţii cu corul.
Mulţumesc.
Ce este, dragă.
O, Roy!
Intrăm?
Totul se petrece atât de repede...
Eşti sută la sută sigur?
Myra, nu am fost în viaţa mea mai sigur de ceva.
De îndată ce ne-am despărţit la adăpost.
Am ştiut că trebuie să te găsesc, cât mai repede.
Te-am găsit, şi nu o să-ţi mai dau drumul niciodată.
Ţi-am răspuns la întrebare?
Aşteaptă-mă aici.
Aceasta este domnişoara Lester.
Încântat de cunoştinţă, domnişoară Lester.
De asemenea.
Îmi pare rău că vă dezamăgesc, domnişoară Lester.
Dar mă tem că nu vă pot căsători chiar acum.
Dar conform legii,
nu se pot oficia căsătorii după ora trei.
I-am explicat diaconului, Myra.
Că aceasta este o urgenţă,
având în vedere faptul că suntem în război, poate până la urmă..
Nu se poate face chiar nimic, domnule?
Vă vom fi foarte recunoscători.
Aş vrea să vă ajut.
Dar din păcate, aceasta este legea.
Dar dacă aţi veni mâine dimineaţă la unsprezece,
Vă voi căsători cu cea mai mare plăcere.
Dar avem atât de puţin timp la dispoţiţie.
Păi, nu sunt decât câteva ore.
Înseamnă că trebuie să rămânem logodiţi o zi întreagă.
Eu nu cred în logodnele lungi, dar dumneavoastră, domnule Diacon?
Nu când logodnicii sunt mai în vârstă.
Dar în situaţia voastră nu se poate întâmpla nimic.
Atunci vă aştept mâine dimineaţă la unsprezece.
- Vom veni. - La unsprezece fix.
Când bate ceasul.
V-aş fi recunoscător.
La revedere, şi mulţumesc foarte mult.
- La revedere, domnişoară Lester. - La revedere, domnule Diacon.
La revedere.
Unde e Myra?
Este aproape opt, trebuie să plecăm la teatru.
Sunt foarte îngrijorată din cauza ei.
Tu eşti tot timpul îngrijorată.
Poate s-a dus direct la teatru.
- Aşa-i! - Probabil că ne aşteaptă acolo.
Sper...
Unde ai fost?
Am fost foarte îngrijorată.
Am crezut că eşti cu iubitul tău, te-a căutat de câteva ori.
Da?
Oare de ce...
A trebuit să se întoarcă la cazemată.
Eu m-am dus la cumpărături.
Hei, ce-ai păţit?
A cui... a cui este rochia asta?
- Este a mea. - Da!
Mi-am cheltuit ultimii bănuţi ca să o cumpăr.
Ţi-ai pierdut minţile?
Da, mi-am pierdut minţile.
Mi-am cumpărat o pălărie, o pălărie superbă, şi pantofi, ş io poşetă superbă... şi..
Este rochia mea de mireasă.
O, Myra... doar nu...
Da, mă mărit.
O, draga mea!
Vino aici şi îmbrăţişează-mă.
Este minunat...
Când, cum?
Mâine dimineaţă la catedrala St. Matthew's.
O, Kitty, sunt nebună de fericire.
O, draga mea, nu-mi vine să cred!
Nici mie.
O... sunt atât de proastă. Îmi vine să plâng.
Eu am plâns toată ziua.
Incredibil!
Astfel de lucruri parcă nici nu sunt reale...
Este minunat!
Ce mutră o să facă Doamna.
Kitty, vii?
Da, bine, doar o secundă.
Vi şi tu, nu...
Da, sigur.
Nu aş vrea ca Doamna să se îngrijoreze.
Trebuie să ne grăbim.
Haide.
O, fetelor! Fetelor!
Hei! Lidia...
Fetelor!
Ce părere aveţi de asta?
Myra se căsătoreşte?
Se căsătoreşte?!
Myra...
Le pot spune?
Nu te deranjează?
Le-ai spus deja!
- Cum îl cheamă? - Roy Cronin.
O, Doamna Cronin!
Mă bucur pentru tine,...
O, eşti atât de bună...
Şi mie îmi vine să plâng.
Dar nu mai avem timp.
Haideţi fetelor, întârzâiem la teatru.
Haideţi, fetelor.
Domnişoară Myra, sunteţi căutată la telefon.
Mulţumesc.
Alo!
Da!
O... nu...
Când?
O! Este îngrozitor!
Nu te mai pot lăsa măcar o zi?
Trebuie să...
Bineînţeles că o să vin.
Te iubesc.
Ce este?
Ce s-a întâmplat?
Ordinele s-au schimbat.
Trebuie să plece la noapte.
Trenul pleacă în douăzeci şi cinci de minute.
- O... - Mă duc să mă întâlnesc cu el.
- Unde? - La gara Waterloo.
Dar nu se poate.
Nu o să te poţi întoarce la timp pentru spectacol!
Îmi pare rău.
Myra, te rog!
Nu o să te ierte niciodată, niciodată.
Nu face asta, Myra!
S-ar putea să nu-l mai văd niciodată.
Pleacă trenul, domnule.
Mă scuzaţi.
Pardon.
Myra!
Roy.
Myra!
Roy!
Myra...
Myra dragă...
A plecat?
Ai vorbit cu el?
Nu l-ai văzut de loc?
Doar un pic.
O... ce păcat!
Nu am găsit un taxi.
M-au îndrumat spre un alt peron.
O,.. se va întoarce.
Nu va păţi nimic.
Războiul nu poate dura o veşnicie.
Da, se va întoarce.
Bună seara, Myra.
Ce dovadă de condescendenţă să mai vii şi pe aici.
Este foarte necăjită, Doamnă!
Logodnicul ei a fost chemat pe front.
Nu mă interesează stările ei.
Dar trebuiau să se căsătorească mâine dimineaţă.
Nici evenimentele sociale.
Dar lumea nu începe şi nici nu se sfârşeşte cu un spectacol de balet.
Lumea mea da.
Şi câtă vreme sunteţi cu mine, şi ale voastre la fel.
Însă acest lucru nu mai este valabil pentru Myra.
O, nu-i faceţi aşa ceva, Doamnă!
V-am avertizat.
Eşti concediată.
Nu am mai auzit niciodată de o asemenea lipsă de raţionament...
Ai de grijă, Kitty...
Nu, nu vreau să am de grijă...
M-am săturat de ea.
De doi ani de zile mă tot avertizează să fiu atentă, acum o să-ţi spun eu câteva...
Şi dacă nu o să-ţi placă, să faci ce vrei.
M-am săturat de tine şi de tirania ta.
Ne tratezi ca pe nişte sclave şi spui că asta-i disciplină.
Şi încă ceva.
I-ţi face plăcere să ne umileşti.
Lydia.
Da, doamnă.
Mâine dimineaţă la unsprezece avem repetiţii.
Cu două dubluri.
Noapte bună!
Eu una am terminat-o cu baletul.
M-am săturat de aerele astea intelectuale.
Noi două, dragă
avem nevoie doar de o bună recenzie.
şi să ne organizăm bine până ne punem pe picioare.
Ar trebui să fie uşor.
Kitty?
Da?
Crezi..?
Din când în când.
Ce anume?
Crezi că îmi va scrie?
Salut.
M-am întors şi nu am obţinut slujba.
Kitty, m-ai speriat.
Da?
Scuză-mă.
Acum că m-am instalat atât de confortabil, aş vrea să te întreb, tu cum o duci?
Nu am avut noroc.
Nu este nimic.
Nu are rost să cauţi.
Păi, nu au trecut decât două săptămâni, nici nu mă aşteptam să găsesc ceva aşa repede...
Dar la magazinul de rochii?
Nu au nevoie de nimeni.
La Fetero?
Totul este ocupat.
Normal.
Dar mă anunţă de îndată ce se eliberează ceva.
asta da încurajare, nu-i aşa?
Oh! Myra, suntem două tipe de succes,
am dat lovitura, nu?
Văd că eşti foarte bine dispusă.
Nici nu-i de mirare că stai pe întuneric şi-ţi plângi de milă.
Dacă nu-mi plâng eu de milă, atunci cine are s-o facă?
Şi cred că ţi-e şi foame.
Hai, dă-mi mâna.
o să te simţi mai bine după ce mănânci ceva.
Myra...
cred că te-ai săturat să tot auzi asta...
dar sincer, de ce nu-i scrii lui Roy...
Că ne-am pierdut serviciile?
Că suntem falite!
Falite complet!
La sapă de lemn!
O să-şi facă griji?
Mai bine să-şi facă el griji decât să murim noi de foame.
Dar Kitty, noi nu murim de foame.
Nimeni nu moare de foame.
Cei care mor de foame nu mai apucă să şi spună că mor de foame.
Nu ştiu ce o să ne facem.
Nu găsim de lucru în lumea spectacolelor, nu găsim de lucru nimic.
Dacă Doamna ar mai fi aici, m-aş întoarce înapoi, cu sau fără mândrie.
Dar nu este nimeni care să ne ajute.
Myra, mi-e frică!
Până acum nu mi-a mai fost frică.
Şi nu-mi place.
O, Kitty...
Poate că dau dovadă de egoism, dacă nu-i spun lui Roy.
Am mândria asta prostească...
Nu mai poţi aştepta încă puţin?
Încă puţin, ceva trebuie să se întâmple.
Şi dacă nu...
Atunci...
O, este Doamna Bassett, vine după chirie.
- Prefă-te că faci repetiţii. - O, da!
Domnişoara Lester?
Eu sunt domnişoară Lester.
Pentru dumneavoastră, domnişoară Lester.
Mulţumesc.
Cu plăcere, domnişoară.
Kitty?
Flori!
Nu-mi vine să cred!
Pune-le aici.
O, sunt superbe!
Cine crezi că...
Kitty, sunt de la Roy, e scrisul lui de mână.
Cinsprezece, optsprezece, douăzeci...
Douăzeci... cred că au costat cel puţin o liră.
Cu banii ăia putem mânca o săptămână.
Unul din oamenii mei are o permisie, i-ţi trimit aceste flori prin intermediul său.
Şi cu ele toată...
Le-am putea vinde la florăria din colţ, şi să servim o masă adevărată.
Dar... nu-ţi prea surâde ideea?
Nu!
O! Kitty!
Mama lui vine aici.
La Londra?
Da, da, ascultă...
Mama i-şi va întrerupe pentru câteva zile activitatea la Crucea Roşie,
Şi va veni în oraş, specia l ca să te cunoască pe tine.
Sunt sigur că vă veţi înţelege de minune.
E foarte cumsecade.
De fapt, este excat ca mine.
Kitty, ce mă fac.. doar nu o pot primi aici!
De ce nu?
Să facem o mică petrecere, şi să desfacem ultima sticlă der vin.
Mai bine mă întâlnesc cu ea undeva în oraş...
La un ceai poate.
O! Kitty, inchipie-ţi, mama lui!
Sunt atât de emoţionată, când mă gândesc că trebuie să mă întâlnesc cu ea, oare...
Oare ce, fetiţă prostuţă?
Oare o să-i placă de mine?
Ar face bine să-i placă.
Sau nu o mai invităm deloc!
- Myra, tremuri! - O, Kitty!
Nu-şi dai seama că să o întâlnesc pe ea este ca şi cum l-aş întâlni pe Roy din nou!
Ai fost atât de bună cu mine!
Poate că acum o să pot să mă revanşez.
Ştii ceva.
Ceva îmi spune că de acum încolo lucrurile vor intra pe făgaşul normal.
Sunt sigură de asta.
Sunteţi singură?
Nu, mă întâlnesc cu cineva.
Aveţi vreo masă lângă fereastră?
Cred că da.
Nu, mulţumesc, o aştept şi pe ea... pe prietena mea.
Ea este lady Margarete Cunning, Eu sunt domnişoară Lester.
Dacă întreabă de mine, o trimiteţi vă rog aici?
Sigur.
Îmi spuneţi vă rog cât este ceasul?
Este zece fără cinci, Domnişoară.
Mulţumesc.
Se pare că prietena dumneavoastră întârzâie.
Da.
Nu doriţi o ceaşcă de ceai cât aşteptaţi, Domnişoară.
O, nu, mulţumesc, sunt sigură că o să apară dintr-o clipă în alta.
Atunci poate vreţi să răsfoiţi ziarul de seară.
O, mulţumesc.
OFIŢERI CĂZUŢI LA DATORIE
Vă simţiţi mai bine, domnişoară?
Mai be'i un pic.
A-ţi leşinat, nu?
Ne-ai speriat.
Nu ai vrea mai bine să te întinzi?
Aş prefera să rămân aici dacă nu vă supăraţi.
Să mai bem o picătură.
Este mai bine?
Sigur?
Mă simt bine.
Stai jos şi odihneşte-te.
Dacă prietena dumneavoastră nu vine, vă chem un taxi.
Sunteţi domnişoara Lester?
Da.
Eu sunt Margaret Cunning, mama lui Roy.
Mă tem că te-am făcut să aştepţi.
Îmi pare foarte rău.
Trenul meu a întârzâiat cu o jumătate de oră.
Ştii cum e în ziua de azi.
Dar am venit tocmai din Scoţia pentru această întâlnire.
Aşa că sper că mă vei ierta.
Ce o să servim? Ceai?
Prăjituri?
Nu... nu, mulţumesc.
Nu cred că mai pot rămâne prea mult.
O ceaşcă de ceai, şi nişte pâine prăjită.
Sper că nu te grăbeşti prea tare.
Am vrut atât de mult să te cunosc.
Dar sunt atât de ocupată momentan,
Am transformat moşia noastră de la ţară într-o tabără pentru răniţi.
Apropo, am sunat din Scoţia la hotelul
unde mi-a spus Roy că stai.
Dar cei de acolo mi-au spus că ai plecat.
Apoi am încercat să dau de tine prin cei de la Balet.
Dar mi s-a spus că ai plecat în America.
Vroiam să-i telegrafiez lui Roy când am primit biletul de la tine.
Mi-am redirecţionat adresa poştală.
Există motive.
Draga mea, nu am vrut să fiu indiscretă.
Iartama, draga mea...
dar sper că nu eşti intimidată de mine, nu-i aşa?
Ştiu că este o chestie importanta să-ţi cunoşti viitoarea soacra.
Îmi aduc aminte ce frică mi-a fost mie...
Dar nu sunt aşa de terifiantă, nu-i aşa?
Sunt sigură că o să fim bune prietene.
Simt că te cunosc deja, din scrisorile lui Roy.
Şi vreu să-i scriu şi să-i spun
că ne-am întâlnit şi ne-am plăcut foarte mult.
Pot să-i scriu asta?
Da, da, bineînţeles!
Presupun că sunt o grămadă de lucruri pe care vrei să le şti
despre Roy pe care a-şi putea să ţi le spun eu...
Şi sunt sigură că sunt lucruri despre el pe care ai putea să mi le spui tu.
De nu-ţi aduc ceaiul?
Sunt foarte înceţi.
Să chem servitoarea?
Nu te deranja, nu mă grăbesc.
Ai prefera să nu-ţi vorbesc despre Roy?
Nu, nu...
De ce ai crede asta?
Ce mai este de spus?
Iartama dragă, dar te simţi bine?
Da, da, bineînţeles.
Am băut ceva... Asta este tot.
Care mă făcut să mă simt... ciudat.
Ciudat!
Cum este în Scoţia?
Nu am fost niciodată acolo.
Pare să fie aşa de frumos?
Ţărmul din Irlanda.
Nici acolo nu am fost.
De ce mă priviţi aşa?
Încerc să te văd prin ochii lui Roy.
Myra, aş vrea să ţii minte că eu am încercat să-ţi fiu prietenă.
Am venit pentru că aşa a vrut Roy, dar şi pentru că aşa am vrut eu.
Poate mai bine o să vin altădată.
Poate când Roy mai are vreo permisie o să aducă la ţară.
La revedere, Myra!
Doamna pleacă, Domnişoară?
Myra!
Cine-i?
Domnişoara Lester a ieşit cumva?
Ce? Ce s-a întâmplat?
Unde-i domnişoara Lester?
De unde să ştiu? A plecat.
- Când? - Acum vreo oră.
Nu ar fi trebuit să o lăsaţi.
Ştiţi că nu se simte prea bine. Şi mai ales nu într-o noapte ca asta.
Aici e hotel, domnişoară, nu grădiniţă.
Myra, unde ai fost?
Ce te-a apucat să ieşi într-o noapte ca asta!
Şi te-a mai prins şi ploaia.
Acum, în pat cu tine!
Am încercat luni de zile să te pun pe picioare
şi acum tu faci o astfel de prostie.
Nu te pot scăpa o clipă din vedere.
Dă-ţi hainele alea jos.
Repede.
Eu o să-ţi pregătesc o sticlă cu apă fierbinte.
Kitty...
Da...
Cum a fost spectacolul din seara asta?
Ca de obicei.
A fost multă lume?
Aşa şi aşa.
De ce?
Am fost la teatru.
Am vrut să-ţi fac o surpriză şi să te caut.
Da!
Vezi, Myra, nu am vrut ca tu să-ţi faci griji.
Vezi tu, joc într-un altfel de spectacol...
Jucam într-un spectacol mai ieftin, aşa că...
Kitty, nu ai nici un servici, n-ai avut niciodată servici.
Din ce trăim?
Ce contează, atâta vreme cât trăim!
De unde ne vin banii?
De unde crezi?
Am încercat să-ţi ascund asta...
Dar, acum ştii.
Ai făcut asta pentru mine.
Nu.
AŞ fi făcut-o oricum.
Ăsta-i războiul!
Nu sunt servicii?
Nu sunt băieţi care să te i-a de nevastă.
Doar bărbaţi care vor să cheltuie câţiva bani,
pentru că se gândesc că poate sunt ultimii.
Kitty, ai făcut-o pentru mine să-mi cumperi mâncare şi medicamente.
Mai degrabă aş fi murit.
Nu, nu ai fi murit.
Crezi că puteai, dar nu ai fi putut.
M-am gândit şi eu la asta.
Dar nu am avut curaj destul.
Am vrut să trăiesc în continuare.
Dumnezeu ştie de ce, dar n-am făcut-o, şi nici tu nu ai fi făcut-o.
Suntem tinere, şi...
este bine să trăieşti!
Chiar şi viaţa pe care o duc eu acum...
Doar Dumnezeu mai ştie.
Cea mai uşoară meserie din lume. Oare cine i-a spus aşa.
Dar i-ţi spun un lucru... nu era femeie.
Îmi închipui ce crezi despre mine...
Că sunt o stricată.
O, Kitty!
Bună seara!
Ce vreme umedă în seara asta, nu-i aşa?
Dar parcă s-a mai înseninat până la urmă!
Ce-ai zice de o scurtă plimbare?
N-ai noroc?
Deloc.
Kitty ce mai face?
Ca şi mine.
Nici una nu mai avem noroc.
Ştii cum spune cântecul "zile mai bune vor veni".
Sper.
La revedere!
Bună, Myra!
Ai ceva noroc?
Nu sunt chiar gata să mă retrag.
Uite-i că vin.
Pa.
Bun venit acasă!
Mulţumesc, dragă!
Myra!
Nu-mi vine să cred.
tu eşti, tu eşti.
eşti chiar tu.
O, Roy...
eşti chiar tu.
O, dragă! Lasă-mă să mă uit la tine.
Doar nu visez?
Nu-mi vine să cred că mă aşteptai.
Eu... este... este un miracol.
O, Roy,... trăieşti.
Aştept această clipă de luni de zile, încât nici nu mai credeam că o să vină.
Dar de unde ai ştiut că vin,
ai vorbit cu mama?
Oh... draga mea!
Gata cu necazurile...
Fii mai veselă?
s-a terminat, draga mea, s-a terminat.
Vom fi întotdeauna împreună.
O, Roy, trăieşti.
Da, de necrezut!
Sărăcuţa de tine.
Vino, să şedem.
Dragă, nu plânge...
totul s-a terminat cu bine.
Ţi-a fost dor de mine?
Ai crezut că am...
Nu ştii că eu sunt invincibil?
Cum o să mor când suntem logodiţii?
Credeai că o să rup logodna?
Se vede că nu mă cunoşti, domnişoară.
Am fost rănit...
şi mi-am pierdut plăcuţa de identificare...
este o poveste lungă, am să ţi-o spun odată.
Oricum, am fost într-un lagăr de prizoniri german, am fost terminat,
dar... am reuşit să evadez prin Elveţia.
Bineînţeles că mama a venit imediat.
Cu terenuri minate sau fără terenuri minate totuna.
Şi mi-a spus că... a pierdut legătura cu tine.
Aproape că mi-am pierdut minţile de necaz.
Ce s-a întâmplat... Nu te-a găsit?
Tu nu ai luat legătura cu ea?
Nu.
Înseamnă că nu ştiai că o să vin.
Nu.
Păi atunci, ce făceai în gară, aşteptai un prieten? Da.
Eu sunt prietenul pe care-l aşteptai.
Cine era?
Vreau să ştiu.
Cine era?
O, doar o fată, nimeni deosebit.
...ce noroc să dau aş apeste tine...
când tu nici nu aşteptai
pe cineva anume!
A... uite!
Un ceai tare şi bun.
O să-ţi ridice moralul.
Te rog, bea.
Vreau să vorbim.
Am o mie de întrebări.
Ce-ai mai făcut?
- Ai un serviciu? - Unde?
Cât de bine eşti plătită?
Oricum nu mai contează, pentru că o să-ţi dai demisia.
o să-ţi dai demisia chiar acum.
De data asta nu o să te mai scap din vedere.
Nu acum când o să ne căsătorim, mă înţelegi?
O, dragă, ai trecut prin multe, nu?
Ţi-a fost greu, nu?
Şi eu nu am fost aici să te ajut.
Dar toate s-au terminat.
O să mă revanşez faţă de tine.
De-acum înainte i-ţi va fi mai uşor.
Nu mai vreau să te văd plângând decât de fericire.
Dacă aş fi ştiut că eşti în viaţă, că mai eşti pe lume.
Nu o să te mai părăsesc nicodată, dragă.
Niciodată!
Şi acum, domnişoară Lester...
am un program.
Sunt un om cu program, un om al acţiunii.
O telefonez pe mama, îi spun că te-am găsit într-un timp record.
Şi că sosim cu trenul de seară.
Scuză-mă o secundă. Mă duc să dau un telefon.
Nu te mişca de aici până nu mă întorc.
De fapt lady Margaret o să ajungem pe seară pe la şase...
Stai un pic, Roy, trebuie să vorbescu tine...
- Trebuie să vorbim... - Chiar?
Minunat!
Mulţumesc, mamă, la revedere.
Totul este pus la punct.
Roy, ascultă-mă!
Ce s-a întâmplat?
Nu pot veni la ţară cu tine.
nici... nici nu se pune problema.
De ce?
Te rog nu mă întreba de ce... pur şi simplu nu se poate.
Dar trebuie să te întreb! iar tu trebuie să-mi spui.
Bine.
În primul rând pentru că arăt cumplit.
Nu am haine deloc.
Şi... şi nu mă pot duce nicăieri.
Prostuţo!
Lasă-mă să-ţi spun ceva, cred că exagerezi.
Dar dacă mă uit mai atent la tine, poate că înţeleg ce vrei să spui.
Atunci, viitoare Doamnă Cronin, să vedem ce putem face?
Ţi-ar palce să fii cea mai elegantă femeie din Londra?
Nu, Roy, nu pot.
Dragă...
Mi-e teamă că m-am purtat prosteşte, ca un prost înfumurat.
Din cauză că eu m-am gândit tot timpul la tine, am crezut...
Am crezut că şi tu te-ai gândit tot timpul la mine.
Ai pe altcineva, nu-i aşa, Myra?
La urma urmelor ai crezut că am... murit!
Ai pe altcineva, nu?
Nu-ţi fie teamă să-mi spui.
Roy, bineînţeles că nu am pe nimeni.
Nu poate fi altul.
Te iubesc.
Niciodată nu am iubit pe altul.
Nici nu o să iubesc vreodată pe altul.
Ăsta-i adevărul, Roy.
Asta-i tot ce vroiam să ştiu.
O, dragă, te rog zâmbeşte.
Ai uitat cum?
Ce fată bună!
Nu-mi vine să cred că sunt din nou cu tine.
Dar eşti.
Eşti fericită?
Da!
Eu personal, sunt în delir!
Vino, mergem la cumpărături.
Myra!
Ce-i cu toate astea?
Ai fost la cumpărături în ultima vreme?
O, Kitty dragă!
Roy trăieşte, s-a întors, este aici!
Roy?
Mm!
- Nu! - Da!
S-a întors, am fost împreună toată după amiaza.
Imediat va veni aici.
Kitty, vrea să se căsătorească cu mine.
O nu, astfel de lucruri nu se pot întâmpla aşa din senin.
dar este adevărat.
O, Kitty, o să fie minunat.
Şi pentru tine va fi la fel.
Nimic nu va fi destul de bine pentru tine atunci când voi fi soţia lui Roy.
O, ştiu la ce te gândeşti.
Şi eu m-am gândit.
Crezi că ar fi, îngrozitor din partea mea, nu?
Ştie?
Nu.
Crezi că vei reuşi?
Vrei să spui să-l înşel?
Da.
Am de gând să-i spun.
Există două categorii de oameni, Myra.
Cei care au noroc şi cei care nu au!
Eu o să am noroc. Nu o să stau pe gânduri.
I-ţi aminteşti ce mi-ai spus odată, că vrei să trăieşti?
Şi eu vreau să trăiesc.
Este şansa mea în viaţă.
Şi nu am de gând să o pierd.
El este atât de bun, Kitty, atât de dulce, de curat, de minunat.
Îi sunt total devotată.
La urma urmei este vorba şi de fericirea lui, Kitty.
Mă.. mă iubeşte, m-a aşteptat.
Şi în sufletul meu... şi eu l-am aşteptat pe el.
Spune-mi, că mă pot duce la el, te rog.
Cred că nu există reguli, Myra.
Pentru ceea ce simţi tu, pentru ceea ce simte şi el.
Kitty!
La urma urmelor, dacă e nebun după tine.
Nu este nimic ce nu-ţi va putea ierta.
Trebuie! Trebuie!
O, încearcă.
Du-te la el!
O, Kitty.
Iată pământurile strămoşilor mei, Myra.
I-ţi arăt lucrurile la care ţin eu, chiar dacă o să te plictisesc.
O, este minunat, pur şi simplu minunat.
Mama o să te plimbe peste tot.
Nu trebuie să-i spui că deja ai văzut aproape tot.
Să te comporţi ca şi cum le-ai vedea prima dată.
Şi să fii şi entuziasmată.
Asta nu va fi greu de loc.
Cred că a fost minunat să-ţi petreci copilăria într-un astfel de loc.
Da, este minunat când eşti tânăr.
Când eşti foarte tânăr.
O! Roy.
Tu te consideri bătrân?
Cine a trecut prin războiul ăsta nu se mai poate considera tânăr.
Aşa-i.
I-ţi aminteşti versurile lui Lonfellow:
"gândurile tinereţii sunt de mult pierdute".
Myra!
Da, Roy.
Ne simţim foarte bine împreună, nu?
Asta a fost o întrebare la care aştept un răspuns "Da" sau "Nu".
Da.
Răspuns corect.
Am ajuns, dragă!
Mamă!
Myra, îmi pare atât de bine să te revăd, draga mea.
Ce bine că Roy te-a găsit atât de repede.
Cred că a fost mâna lui Dumnezeu.
Sunt sigur, mamă.
sunteţi foarte amabilă, lady Margaret.
Roy, sper că nu i-ai arătat Myrei chiar totul.
Vreau să-i arăt personal împrejurimile.
Nu i-am arătat nimic.
Perfect!
Haideţi!
O, sunt atât de fericită, sunt...
Bună ziua! Barnes!
O! Domnule Roy, vă rog să mă scuzaţi.
Toată după amiază am aşteptat cursele de câini, şi apoi le-am pierdut.
Chiar când era momentul cel mai important.
Să ştii, Barnes...
că mi-a lipsit o primire triumfală, am vrut să o impresionez pe domnişoara Lester.
Aceasta este viitoarea mea soţie, Barnes.
Myra, el este Barnes.
Îmi pare bine!
El m-a crescut de mic.
Dacă vrei o să-ţi povestească totul în detaliu.
Mi-ar plăcea să aud.
Ne-a făcut destule probleme, domnişoară Lester.
Nu era chiar cea ce se numeşte un copil bun, dar nu-i puteai rezista.
Într-o zi a sărit dintr-un copac înalt...
Pe asta i-am spus-o eu, Barnes, spune-i şi tu altă.
Da.
Vino, mamă, să o conducem pe Myra în camera ei?
O! Roy, am uitat.
Mi-e teamă că vom fi invadaţi!
Invadaţi?
Vecinii! Am încercat să te scap de ei dar tot ţinutul vine
diseară să te vadă pe tine şi pe viitoarea ta mireasă.
Săraca Myra!
O aşteaptă o perioadă de vis!
Le stă bine împreună, nu?
Este o fată minunată.
Pur şi simplu minunată!
Presupun că foarte curând aceşti doi tineri
îmi vor face o vizită în interes de serviciu.
Cred că mâine dimineaţă. Roy este îndrăgostit la nebunie.
Sunteţi geloasă?
Un pic.
Dar vă place de ea, nu?
Foarte mult!
Pe zi ce trece tot mai mult.
Dansează foarte frumos, nu?
Păi, cu asta se ocupă!
Bărbaţii din familia Cronin, întotdeauna s-au simţit atraşi de fete
care se dezbracă în public.
De ce nu încerci şi tu, Lyla.
Nu am un asemenea tupeu.
Şi nici nu sunt sigură că m-aş pricepe.
Eu ştiu un lucru: sunt destule fete frumoase pe aici,
şi încă de familie bună care s-ar fi dat la Roy.
Şi când spun asta nu mă refer la nepoata mea Victoria.
Mă întreb dacă ştie să călărească.
Nici nu am auzit de ea.
A văzut-o cineva dansând?
Roy a văzut-o cu siguranţă, şi i-a plăcut evident.
A-ţi observat că Ducele nu este aici.
Ducelui cu siguranţă nu-i place.
- Eşti fericită? - Da!
- Complet? - Da!
- În extaz? - Da!
- Nicio urmă de îndoială? - Nici una.
Nici o reţinere?
Nici una.
Fără defetism.
Fără.
Draga mea, din când în când parcă văd urme de frică în ochii tăi.
De ce?
O, ştiu că ai avut o viaţă grea.
O luptă continuă, şi atâtea lipsuri.. dar...
Acum toate s-au terminat.
Eşti în siguranţă.
Nu-ţi fie frică.
Nu trebuie să-ţi mai fie fică vreodată.
Te iubesc.
O, Roy, eşti atât de bun, eşti atât de...
O, dragă, parcă trăim într-un vis, nu?
Da!
Oare o să ne trezim din el şi să ne dăm seama că nu-i decât un vis?
Roy, nu te da bătut.
Din cauza dansului unii au fugit mâncând pământul...
Dar tu ai avut succes, dragă.
Tuturor le-a plăcut de tine.
Dar nici nu m-au cunoscut.
Ţi-e cald?
Da, foarte.
Ai vrea o băutură răcoritoare?
Da, foarte mult!
O să-ţi aduc un pic din faimosul punch a lui Barnes.
Rece, inocent şi dezamăgitor.
Stai aici, nu te mişca mă întorc imediat.
O să fug cu primul bărbat care-mi iese în cale.
Dragă?
Du-te.
Bineînţeles că am venit, să o văd pe domnişoara.
Unde-i?
Unde o ţii ascunsă?
Ea este Myra.
Myra, el este unchiul meu, unul din acei bărbaţi cu care vrei să fugi.
Încântată!
Deci ea este Myra?
Mă bucur că a-ţi venit.
De ce ne-ai ţinut la distanţă?
...acum încep problemele mele.
Roy, spuneai că vrei să-i aduci Myrei nişte punch.
Unde-i?
Ştiam eu că este prea frumos ca să fie adevărat.
...draga mea.
Vino, să stăm jos.
Ştiţi că sunteţi răspunzător pentru cele mai tensionante momente din viaţa mea?
Chiar?
Când?
Când eram în taxi, iar Roy se afla cu dumneavoastră înăuntru
şi vă cerea permisiunea să ne căsătorim.
Erai afară în taxi?
De ce nu te-a adus înăuntru?
Presupun că nu a îndrăznit.
Chiar aşa.
Foarte viclean din partea lui.
Dacă te-ar fi adus, nu mi-aş fi dat niciodată consimţământul.
Te-aş fi cerut eu în căsătorie.
Şi eu aş fi acceptat.
Draga mea, vrei să-mi faci un favor.
Cu plăcere.
Îmi acorzi onoarea unui dans.
Bineînţeles. Dar mă tem că Roy sa nu creadă că am fugit împreună.
Păi, poate o să fugim.
Bine.
Eu nu am mai fost aici de secole.
Haide dragă mea să ne facem o intrare.
Dansezi minunat, draga mea.
De ce nu, întradevăr.
La fel şi dumneavoastră. Eu, o nu.
O Doamne, o Doamne.
Cred că dansul ăsta este apogeul carierei mele.
Acum pot să mă retrag permanent şi să-mi scriu memorile.
Eşti foarte amabil. Întotdeauna o să-ţi fiu recunoscătoare.
Recunoscătoare, despre ce vorbeşti?
Crezi că nu ştiu de ce ai venit aici în seara asta
şi ai dansat dinadins cu mine în faţa tuturor.
Despre ce vorbeşti?
Vroiai să le arăţi că eşti de acord cu relaţia dintre mine şi Roy.
Pentru că ştiai că dacă tu eşti de acord şi ei vor fi.
Sincer mie chiar mi-a plăcut.
Eşti foarte amabil.
Vreau aşa de mult să mă placă.
Vreau să fiu un succes, pentru Roy.
Păi, şti cum sunt oameni astea.
Sunt oameni buni, draga mea.
Oameni buni.
Sunt de modă veche, şi un pic limitaţi în ideile lor sociale.
Un fel de: ce este destul de bun pentru Alfred cel Mare, este bun şi pentru mine.
Vezi emblema aceasta?
"Lancea ruptă".
Emblema regimentului nostru.
Regimentul lui Roy.
Ei cred că singurul mod de a păstra tradiţie este
de a duce o viaţă plictisitoare şi de a se căsători între ei.
Părerea lor despre o dansatoare nu este tocmai foarte bună, ca să fiu îngăduitor.
Păcat că nu te ridici la aşteptările lor, Myra, nu-i aşa.
Ar fi distractiv, nu-i aşa.
Da aşa este.
Dar Roy instinctele lui Roy îi spun ce eşti.
Şi instinctele mele îmi spun şi mie.
Eşti stabilă şi bună,
emblema asta nu o să sufere niciodată din cauza ta.
Dacă nu eram sigur de asta
nu te-aş fi binevenit cum o fac acum.
Unchiule cred că am fost mai mult decât generos lăsându-te atât timp cu Myra.
Mai mult ar fi o proste din partea mea.
Da Roy ai face bine să o iei înainte să descopere că eu sunt un bărbat mai bun.
Ascultă Myra...
Le-am spus să o cânte, să dansăm!
Vă rugăm să ne scuzaţi.
Mulţumesc.
Pentru ce? Pentru ce?
Simţiţi-vă bine.
I-ţi aduci aminte, dragă? Clubul "Candlelight"...
pentru totdeauna, nu?
De-a pururea, începând din seara asta!
Intră.
Te deranjez?
O, nu.
Intraţi vă rog, lady Margaret.
Nu e prea frumos din partea mea.. aşa că dacă adormi, o să plec.
Nu vreţi să luaţi loc!
M-am gândit că nu te-ai culcat.
Mi-am zis: este prea fericită ca să adoarmă.
Două lucruri te pot ţine noaptea treaz.
O fericire foarte mare sau o nenorocire pe măsură.
Nu-i aşa?
Da.
Nici eu nu aş putea să adorm fără să-mi descarc sufletul,
după cum zic americanii.
Sigur nu eşti prea obosită?
Nu, nu, sigur că nu.
este vorba de ultima noastră întâlnire la Londra.
De atunci m-am tot gândit.
Eşti supărată pe mine, Myra?
O, nu, lady Margaret.
Aveam anumite prejudecăţi.
Când te-am văzut, mi s-a părut că eşti ciudată.
Mi-am zis că nu se poţi fii...
...ceea menită a-i fii soţie lui Roy.
Nu am altă scuză decât scuza unei mame
care vrea tot ce-i mai bun pentru copilul ei.
Mă vei putea ierta?
Dar nu am pentru ce să vă iert.
A doua zi când m-am întors acasă,
Am primit telegrama cu ştirea îngrozitoare despre Roy.
Când m-am dezmeticit...
mi-am dat brusc seama că poate tu ştiai deja,
că poate i-ai văzut numele în ziar.
Şi din această cauză nici nu mai ştiai ce vorbeşti.
Aş este?
Da.
O, săraca de tine, dacă aş fi ştiut.
Am făcut tot posibilul să te găsesc, dar tu parcă ai dispărut.
De aceea pe viitor vreau să mă revanşez faţă de tine.
Această căsătorie mă bucură nespus de mult, Myra.
Şi sunt sigură că vom fi cele mai bune prietene.
Iartă-mă pentru că sunt aşa sentimentală.
Noapte bună, fiica mea.
Lady Margaret!
Da, Myra!
Trebuie să vă vorbesc.
Dar, sigur, Myra.
Nu mă pot căsători cu Roy.
Stai jos, dragă, şi povesteşte-mi.
Trebuie să plec.
Nu ar fi trebuit să vin aici.
Am ştiut că este imposibil.
...dar, am continuat să mă mint singură.
Trebuie să plec... Nu..
Nu mai trebuie să-l văd niciodată.
Draga mea, de ce nu-mi spui ce s-a întâmplat?
Sunt sigură că te pot ajuta.
Nu, nimeni nu mă poate ajuta.
Dar dragă mea, ce lucru atât de îngrozitor s-a putut întâmpla?
Ai avut pe altcineva?
O! Lady Margaret... sunteţi atât de naivă.
Myra?!
Da!
Da! Da!
Myra!?
Da, este adevărat.
Ceea ce în mintea dumneavoastră vă spuneţi că este imposibil,
este posibil!
Myra!
Da!
De ce nu i-ai spus?
Nu am avut curajul.
Vă pot da o mie de motive.
Îmi era foame, eram săracă.
Am... am crezut că Roy a murit... dar...
oricum nu puteţi înţelege.. nu are nici un rost...
Nu ştiu ce să mai spun?
Dar şi eu sunt la fel de vinovată că şi tine...
pentru că nu am înţeles, pentru că nu am avut grijă de...
O! Nu mai fiţi atât de bună cu mine!
Dacă...
Dacă plec de dimineaţă...
Dacă nu o să-l mai văd pe Roy niciodată..
Îmi promite-ţi că nu o să-i spuneţi niciodată?
N-aş suporta să-i fac atâta rău.
Myra!
Mai bine să aşteptăm până dimineaţă.
Să ne gândim bine.
Îmi promiteţi?
I-ţi promit.
Mulţumesc.
Pentru că sunteţi atât de bună.
Aş fi vrut să fiu tot ceea ce a-ţi sperat... dar.
Myra!
Ştrengăriţo?
Pe unde umbli la ora asta?
Ai fost la mama?
Da.
Nu-i aşa că este pur şi simplu minunată?
Da.
Nu puteam să dorm, aşa că am făcut o plimbare prin grădină
şi le-am povestit stelelor despre norocul meu.
- Au fost impresionate? - ...nici nu m-au băgat în seamă.
Sclipeau înt-una, exhibiţioniste mici.
L-ai mai văzut cumva?
Cred că da.
Ţine-l.
Dar ţi l-am dat ţie, este al tău.
Cred că este mai în siguranţă cu tine, ca şi mine dealtfel.
L-am scăpat în grădină adineauri,
şi am fost îngrijorat până l-am găsit din nou.
De-acum încolo cred că-i mai bine să-l păstrezi tu, pentru că...
de acum suntem, cum se spune, un singur trup...
Aşa că nu mai prea contează cine-l păstrează, nu?
Mi mi-a adus mult noroc.
De acum încolo i-ţi va aduce ţie noroc.
Am să-l păstrez pentru tine Roy.
Sunt obosită, dragul meu.
Da, arăţi obosită.
A fost o zi obositoare pentru tine, dragă. Da.
Noapte bună, draga mea.
La revedere, dragul meu.
De ce la revedere, ne despărţim doar până dimineaţă.
Pentru că fiecare despărţire faţă de tine... pare o eternitate.
Şi eu simt excat la fel.
La revedere!
Mică sentimentalistă!
Mâine, vom fi toată ziua împreună!
Da, dragul meu.
Aşteaptă-mă!
Myra!
Myra! Sunt Roy!
Myra!
Ce se întâmplă... o, tu erai.
Bună, Kitty!
Unde-i Myra?
Nu e cu tine?
Despre ce vorbeşti?
A plecat din Scoţia azi noapte.
Fără să-ţi spună?
Înseamnă că nu a trecut pe aici.
Nu de când a-ţi plecat împreună, alaltăieri.
Pot intră o clipă?
Sigur!
Tocmai mă pregăteam să mănânc.
Stai jos.
Dar ce s-a întâmplat?
Mi-a lăsat un bilet în care spunea că nu se poate căsători cu mine.
De ce, au fost ceva probleme?
- Cu... cu familia ta? - Nu...
e de-a dreptul incredibil, Kitty, nu mai înţeleg nimic.
Doar aseară am stat de vorbă, şi mi-a spus că este fericită.
Dar când a plecat?
Cu primul tren, a luat un bilet spre Londra.
Ar fi trebuit să ajungă de mult.
Dar aici nu a fost.
Unde este?
Kitty?
Ceva nu am înşeles.
Şi m-am tot gândit la problema asta de când am ajuns acasă,
Şi ştii la ce mă refer?
Spune-mi!
Cred că va trebui să te obişnuieşti cu ideea, Roy.
Cred că vrea să-ţi spună că nu mai vrea să te vadă vreodată.
De ce?
Nu ştiu, de ce mă întrebi pe mine!
Kitty, ce se ascunde în spatele la toate astea...
dacă nu-mi spui am să mă duc la poliţie.
O, nu nu, nu te duce la poliţie.
De ce să nu mă duc?
Roy, poţi să faci faţă?
Indiferent ce ai afla despre ea?
Răspunde-mi, poţi face faţă?
Orice aş afla despre ea, nu va schimba cu nimic situaţia trebuie să o găsesc.
Atunci să mergem.
O căutăm împreună!
Bună, Kitty!
- Ai văzut-o pe Myra? - Nu!
Sigur?
Hei, îi ştiu pe toţi cei care vin aici.
Pe Myra în mod special!
Şi când i-ţi spun că nu-i aici... nu-i...
Bine, mersi.
De ce nu rămâneţi să beţi ceva?
- Ai văzut-o cumva pe Myra? - Nu.
nu am mai văzut-o de vreo patru zile de când...
Dacă o vezi, spune-i te rog că am căutat-o, bine?
Bine.
Hei, Mike?
Bună surioară?
Ai văzut-o cumva pe Myra?
O cauţi pe Myra?
Nu vine pe aicide obicei decât spre miezul nopţii.
Bine, mulţumesc.
Roy, nu-i nicăieri.
Dar mai este un loc unde n-am căutat?
Unde?
Gara Waterloo!
La Gara Waterloo, vizitiu!
Ei?
Nu-i nicăieri.
Nu, nu a văzut-o nimeni.
O, Roy, mi-e frică.
- Kitty! - Mi-e frică.
I-ţi spun eu unde-i.
Nu... nu a putut să meargă până la capăt.
Ea era prea cinstită.
Spunea că asta este şansa ei să trăiască.
Să trăiască?
Astfel nu mai era nevoită să se întoarcă...
Mu mai era nevoită la...
Nu trebuie să mai spui nimic!
Am înţeles.
Atunci...
Atunci unde-i?
Am pierdut-o, Kitty.
Ne-a scăpat.
Dar eu o voi căuta întotdeauna.
Însă nu o voi mai găsi.
Tu eşti, Myra?
Bună seara!
Am auzit că te căsătoreşti?
Nu!
Kitty, mi-a spus,
că ai plecat cu un bogătaş.
Ştiam eu că este prea frumos ca să fie adevărat.
Da.
Înveseleşte-te.
Se putea şi mai rău.
Te duci la gară?
Păi..
Atunci mă duc de una singură.
Pa...
Te-am iubit.
N-am iubit niciodată pe altcineva.
Şi nici nu o să iubesc.
Ăsta-i adevărul, Roy.
Niciodată nu o să iubesc pe altcineva.
Sfârşit Subtitrare: DORU MOGA