Tokyo, iarna anului 1899
Ce-s astea?
tine-le, vezi să le împachetezi.
Bine, bine...
N-o să reusim să plecăm la timp!
Vom reusi sigur...
Chiaki...
Mai întâi împachetăm, si apoi bem, te rog.
Bine.
Doar n-o să luăm la noi sticla pe jumătate goală!
CLINICA ONO
CLINICA E ÎNCHISĂ,
SE VA MUTA ÎN ALT ORAs
"Chiaki Ono, medic."
Cine e?
Vin acum!
stiu că e târziu.
Nepotelului meu nu-i scade febra, de câteva zile, mă iertati...
Poftiti.
Noi tocmai ne mutam, asa că e cam deranj.
Luati loc pe undeva.
Minoru...
Asa...
Avem un pacient!
Bine.
Sotia mea se ocupă de copii.
Poftiti.
Spatiul e cam mic. Intrati doar dvs.
Nu vreau injectie!
Minoru, încetează!
Nu ai de ce să te temi.
Îmi pare rău.
E în regulă, lăsati-o acolo...
Ai febră...
Nu te teme...
De unde o aveti?
Ce anume?
Îl cunoasteti?
Nu.
Cu as fi putut să-l uit? Yoshimura Kanichiro...
Omul pe care l-am urât si l-am iubit deopotrivă...
în acele zile zbuciumate de la căderea shogunatului...
LUPII DIN MIBU
CÂND ULTIMA SABIE A FOST TRASĂ
Traducerea si adaptarea adio67
Noul Batalion, sau Shinsengumi, a fost creat în 1863.
Stabilit în regiunea Mibu de lângă Kyoto,
acest grup de samurai trebuia să mentină ordinea
după prăbusirea shogunatului.
Pe Yoshimura l-am întâlnit prima dată într-un grup de recruti...
Fuseseră selectati de Toshizo Hijikata.
Întâi luptătorii licentiati.
Primul, Yoshimura Kanichiro.
Prezent!
Din Oshu, Morioka, diplomă de la Shinto-Ryu...
E din aceeasi scoală ca profesorul Ito.
Nu l-am văzut în viata mea.
D-le Nagakura...
Ce-ai zice să încercăm cu o sabie adevărată?
În regulă...
Stai linistit, nu sunt ascutite.
stiu că scoala voastră nu folositi săbii ascutite.
Asa e.
Să mă luati usor...
E posibil să lovească la cap. Pune-ti o protectie.
si eu as putea lovi. Poartă si dumneata una.
Eu n-am nevoie.
Prea bine.
Kiichi Nakai
Koichi Sato
Yui Natsukawa Takehiro Murata
Miki Nakatani Yuji Miyake
Jiro Asada
Scenariul Takehiro Nakajima
Muzica Joe Hisaishi
Producători Hideshi Miyajima, Nozomu Enoki
Regia Yojiro Takita
Ito mai ucisese si pe altii... Vedeai asta dintr-o privire.
Ajunge!
Nu-i rău!
Vă sunt profund îndatorat.
Yoshimura!
Ordonati?
Trebuie să fii bun ca să-l învingi pe Nagakura dintr-o singură lovitură.
Vei lucra cu noi ca instructor de scrimă.
De acord, Ito?
Ce zici?
Mă puneti pe mine...
drept instructor...
al grupului Shinsengumi?
Vă multumesc foarte mult!
Încetati!
Am să vă fac un anunt.
Tani...
Masatake...
Un pas înainte.
Bun venit.
Vă iau eu sabia.
Masatake, fratele mai mic al lui Sanjuro Tani
va fi adoptat în familia Kondo.
De acum înainte va fi numit Shuhei.
Vă cer vouă, tuturor...
să-l sprijiniti cât puteti.
si noi vă cerem asta.
scoala de scrimă Tennen are acum un urmas...
demn de conducătorul ei!
Ce înseamnă asta?!
Miscă, e locul meu.
Cum adică?!
Domnule Saito...
Puteai să mă fi rugat.
Acum o să vă binedispun!
Azi am un program special pentru voi.
Kondo n-a fost un om rău, dar a fost cam înfumurat.
Predilectia sa pentru familiile nobile si relatiile acestora...
l-a îndemnat să-l adopte pe acest tânăr...
în defavoarea lui Okita, mostenitorul său de drept.
Domnule profesor Saito, vă rog să beti ceva.
Numele meu e Yoshimura Kanichiro.
Sunt un membru nou. Asta, ca să stiti cine sunt...
Din ce provincie sunteti, domnule profesor Saito?
Provincie?
Da.
Eu sunt născut în Morioka, în Nanbu, din provincia Oshu.
E un loc minunat.
Vă rog...
Departe, spre sud, e muntele Hayachine...
si muntii Nasho si Azumane spre vest.
Iar spre nord sunt muntii Iwate si Himekami.
Din înaltul muntelui, izvorăste râul Nakatsu...
prin castelul cetate Kitakami, la sud de Sakuranoba.
E frumos ca într-o pictură!
În întreaga Japonie nu are asemănare!
Vă rog, permiteti-mi...
Noaptea trecută am visat-o pe fiica mea.
E precum oglinda mamei ei, cea mai frumoasă fată din oras!
E tare mult de când n-am mai văzut-o...
„E doar un samurai amărât, care plânge de dorul familiei...”
Când am plecat de acasă,
avea doar 5 ani.
Însă, chiar de pe atunci,
era frumoasă de-ti tăia răsuflarea.
Nu trecuse nici o lună de când ucisesem un om întâia dată.
Fiul meu, Kaichiro,
e un luptător neîntrecut.
Nu spun asta pentru că as fi eu tatăl lui.
Va deveni un bun samurai.
Am decis să-l ucid pe acest om.
Vă rog...
Mă puteti conduce până acasă?
Poftim?
Sunt beat, si nu mă simt în stare să bântui singur pe străzi.
Desigur.
Până aici e bine.
Aici locuiti?
E o glumă răsuflată, domnule. Vă cer să vă explicati motivele.
Nu există motiv!
Vrei să mă ucizi fără motiv?
Nu-mi place fata ta!
Esti nebun!
Mori!
Nu pot permite asta... N-am să mă las ucis...
Nu vorbeam serios. Voiam doar să te testez.
Sper că ăsta a fost ultimul test.
Nu ai de gând să mori? Ce fel de samurai esti?
Nimeni nu doreste să moară. Dumneata gândesti altfel?
Mie nu-mi pasă. Sunt în viată pentru că nimeni nu mă ucide.
Eu sunt altfel... Eu ucid pentru că nu vreau să mor.
Pentru încălcarea regulilor noastre, lui Takito Seyama i s-a ordonat...
să-si facă sepukku.
După ce îsi va spinteca burta, voi, cei tineri, îi veti reteza capul.
Pentru ce se face vinovat?
Asta nu vă priveste pe voi.
Să nu ratati.
Am să mă supun.
Grăbeste-te odată.
Nu! Vă rog!
Îmi pare rău...
Iertati-mă...
Iată răsplata voastră.
Mergeti la distractie în Shimabara.
Nu o vreti?
Nu pot accepta asa ceva!
Înteleg.
Domnule instructor Hijikata...
După cum ati realizat, acele circmustante...
mi-au făcut sarcina foarte dificilă...
Mi-am stirbit lama sabiei.
Pot îndrăzni să vă cer costul unei săbii noi?
De acord. Lama dumitale nu merita renumele mesterului care a făurit-o.
Sunteti foarte darnic.
Vă rămân profund îndatorat!
Ce fel de samurai e si ăsta?
E mare figură!
Unde s-a stirbit?
Sabia mai putin, orgoliul mai mult..
Gruparea Shinsengumi era precum floarea de pe mormântul shogunului.
Trebuia să o părăsim înainte de a se ofili.
Ne vom asigura că nu e nimic molipsitor.
Va dura ceva mai mult.
Îmi pare rău.
Am sosit într-un moment nepotrivit.
Doriti ceva de băut?
Multi dintre pacienti mă plătesc cu sake.
Mâine ne mutăm, si ne-a rămas destul...
Nu stiu ce să zic...
si eu am auzit că acceptati plata în sake...
si dacă mi-ati da bani, tot pe sake i-as da...
Sunteti amabil.
Poftim, serviti...
Multumesc.
E tatăl dumitale?
Poftim?
Nu.
Acel domn mi-a fost profesor.
Satul Morioka e la 140 de leghe de Yedo...
înspre Oshu, si nu există atâta lux ca în vestul tării.
Nu e usor să-ti aperi pământul
de odraslele celor bogati.
Ciresii din Morioka înfloresc numai cătărându-se printre stânci.
Magnoliile din Morioka înfloresc doar spre nord.
Nu asteptati să vină primăvara...
când e cald si bine.
Sfărâmati aceste pietre.
Luati-o înaintea vremurilor.
Dezlăntuiti-vă, înfloriti!
Profesorul Yoshimura era un samurai mărunt...
cunoscut pentru învătăturile si iscusinta sa.
Clanul nostru îl numise instructor.
Opriti-vă. Stăpâne Chiaki!
Îti e descoperit corpul, tine bratele mai jos!
Bine, Kaichiro!
Fiul său, Kaichiro, era puternic, ca el...
si cumsecade.
Esti teafăr?
„Să mergem până la piersic”.
Mitsu...
Shizu, m-am întors.
Bine ati venit!
Bună ziua, stăpâne Ono.
Poftiti înăuntru.
Haide.
Mitsu...
Profesorul Yoshimura se chinuia să salveze aparentele.
Era tot ce putea face pentru a-si hrăni familia.
Dar în ochii mei, cel putin,
familia sa era una fericită...
Dar apoi, spre surpriza tuturor, profesorul a părăsit clanul,
lăsându-si familia.
În acele zile, părăsirea clanului echivala cu o trădare.
Dar ce m-a socat a fost faptul că un om ca el,
care promova valorile samurailor,
si era atât de mândru de provincia sa natală,
a putut să o abandoneze.
Tatăl tău e un trădător!
Esti o rusine!
Trebuie să moară!
Un adevărat samurai îsi cere iertare dându-si matele afară!
Fă-ti sepukku!
Opriti!
Am să vă spun...
Profesorul Yoshimura l-a slujit pe tatăl meu, Jiroemon Ono.
Păcatele unui elev sunt si păcatele maestrului său.
Dacă Kaichiro trebuie să moară, voi muri si eu.
Asta vreti?
Haideti...
Esti bine, Kaichiro?
Îmi cer iertare că ati făcut asta pentru mine, stăpâne Chiaki.
Nu suportam să asist neputincios cum Kaichiro suferea sufleteste.
Începând cu Kaichiro, întreg restul familiei
s-a refugiat de pe domeniile clanului, adăpostindu-se pe la rude.
Clopotei de vânt!
Clopotei de vânzare!
Felicitări.
Yoshimura Kanichiro!
Aici!
2 ryu, 3 bu, 3 shu.
Felicitări.
Aveti umilele mele multumiri...
Cheamă-l pe următorul...
Nishimura Tatsunosuke!
Vă multumesc!
2 ryo, 1 bu, 2 shu.
Bună ziua!
Puteti să-mi trimiteti ăstia?
Desigur.
D-le Yoshimura, am o scrisoare pentru dumneata.
Vă multumesc din suflet!
Eu mai am ceva de scris...
„Dragă tată...
„ti-am citit scrisoarea...
...si mă bucur să aflu că esti bine.”
„Mama si Mitsu sunt bine sănătoase..
...iar Keijiro învată să vorbească si să facă boacăne.”
„Eu ajut la munca câmpului...
si continui să exersez la sabie”.
„Mitsu vorbeste uneori de tine în somn.”
„Mi-ar plăcea să merg la Kyoto si să fiu samurai, ca tine.”
„Voi avea eu grijă de familie, asa că nu fi necăjit.”
Pomană!
Vă rog, domnule! De pomană, la săraci!
De câti va ani, în Morioka era o foamete cumplită.
Exact când îmi făceam griji pentru Kaichiro,
care între timp nu ne mai căutase..
'Dragă Shizu, Kaichiro, Mitsu si Keijiro...
„Voi sunteti bine?”
Kaichiro!
Îmi pare rău, mă iertati...
Stăpâne Chiaki!
Te rog, nu trebuie să te pleci în fata mea!
Suntem prieteni!
Iertati-mă, vă rog!
Kaichiro!
Înteleg...
Kaichiro îsi ajută familia?
De aceea a părăsit Yoshimura clanul...
Cu sigurantă puteati face ceva.
Nu mă pot lăsa înduiosat de asta.
Un bărbat care îsi părăseste clanul nu merită atentia noastră.
Ne-a făcut o mare rusine.
Asadar, zvonul că ar fi intrat în Shinsengumi...
e adevărat...
Tata si instructorul Yoshimura copilăriseră împreună...
Tatăl lui era un samurai mărunt.
Tata a locuit acolo cu mama sa.
Dar, brusc, s-a produs o ruptură între ei si neamuri.
Băiatul familiei Ono s-a îmbolnăvit si a murit.
Tatăl meu, fiind băiatul concubinei lui Ono, a fost declarat mostenitorul său,
cu o rentă de 400 de koku.
Intru în familia Ono cu o mare recunostintă,
desi m-am născut sărac...
Fiind băiatul concubinei..
nu se putea opune capului familiei.
Probabil s-a străduit să învete să-si ascundă propriile opinii.
Datorită pozitiei înalte pe care se afla...
singurul cu care putea vorbi era instructorul Yoshimura.
Totusi...
Să părăsesti clanul?!
Da.
Aud că în tară au loc schimbări. Nu pot rezista chemării natiunii,
de a-mi sluji Împăratul, si a-l apăra pe Shogun.
Chiar vrei să cred asta? Mă crezi atât de prost?
stiu că e greu să trăiesti când recoltele tot scad,
dar totusi, Kanichiro...
nu face prostia să părăsesti clanul.
Ce m-as face eu fără tine?
Hotărârea mea e de nezdruncinat.
De ce, Kanichiro?
N-am fost noi prieteni de-o viată?
Te rog...
Îmi pare foarte rău.
Prostule, asta înseamnă trădare! Nu pot fi de acord!
Asa i-a spus tatăl meu. Mai târziu am aflat
că i-a dat lui Yoshimura o scrisoare de credit
pentru costul călătoriei.
De ce...
mai păstrati încă acea fotografie?
Dacă nu e tatăl dumitale...
Acel om a fost prietenul tatei...
sau, ca să fiu mai exact, tatăl prietenului meu.
E cam de vârsta dumitale.
Ati auzit vreodată de Shinsengumi?
Mda...
Erau vestiti, nu?
Erau inutili pentru noile vremuri.
Bunicule, vreau să mergem acasă.
Fii cuminte si fă cum spune doctorul...
Dacă nu faci ce-ti spune, n-o să te faci bine.
V-ati apucat de curătenie?
Tocmai începusem.
Ce mă fac cu tine?
Acum.
Suntem din Shinsengumi! Avem o treabă aici!
Mori!
E unul din oamenii vostri.
Cum?
A murit pe loc.
Sanjuro Tani? Cine l-a ucis?
Nu stiu.
A fost găsit azi dimineată în fata templului Gion.
Tani?
Probabil că s-a împăunat cu noua sa pozitie.
Cuiva nu i-a plăcut acest lucru.
Vrei să spui că a fost unul din noi?
Vom face cercetări.
Criminalule!
Încetează!
Dumneata ai fost!
Nu-ti permit să mă numesti criminal.
Ce-ai spus?!
Shuhei!
Profesore Saito, as dori să vă arăt ceva.
Se poate?
O lovitură perfect executată asupra pieptului.
Tăietura începe din stânga.
si încă ceva.
O lovitură înjunghiată prin stânga, direct către inimă.
Dl. Shinohara a dedus că au fost doi atacatori.
O treabă de doi oameni...
Nu, eu cred că atacatorul a actionat singur.
După tăietura asupra pieptului, înainte de a se prăbusi...
a mai fost înjunghiat o dată.
Un luptător îndemânatic, deci. si luptă cu stânga...
Asa-i, stiam că stângacii sunt foarte îndemânatici.
Pentru înjunghiere, întorci sabia spre tine...
Asa...
Dacă venim dinspre dreapta...
taietura nu se potriveste.
Însă...
dinspre stânga...
Dar chiar si asa...
a fost executată cu multă îndemânare.
Cu o supremă măiestrie.
Regulamentele noastre, însă...
interzic cu strictete duelurile...
...profesore Saito.
Ai mai pomenit cuiva concluziile acestea?
Nu.
Ati trage sabia împotriva mea, domnule?
Gruparea Shinsengumi, secăturile astea însetate de sânge,
vor să mă distrugă.
Fereste-te din calea mea.
Atunci, profesore Saito...
mi-ati putea oferi ceva bani...
...ca să-mi tin gura?
De ce mergi numai în dreapta mea?
Mă tem de bratul dumitale stâng, profesore Saito.
Nu voi lupta cu dumneata.
Asta...
se referă la noi?
Noi suntem...
...Lupii din Mibu?
Multumesc din suflet.
Nu-mi trebuie multumirile tale.
Bine ati venit, domnule.
Îmi cer iertare că v-am deranjat.
Nu-i cine stie ce femeie...
Vă rog să serviti sake.
Multumesc!
Nu-mi plac femeile frumoase. Mă dezgustă când sunt considerate astfel.
La urma urmei, cu totii suntem niste saci de bălegar.
Ce licurici frumosi...!
Îmi pare rău!
Accentul dumitale seamănă cu cel din Oshu...
Am lucrat peste tot în Nord.
Apoi am fost vândută cuiva din Shimabara, în Kyoto.
Înteleg...
Nu stiam.
Patronului de aici nu-i plac discutiile prelungite cu clientii.
Nu există asa ceva când vorbesti de acasă.
Fata aceea e minunată!
Vreau să mă căsătoresc cu o fată de aici.
Serios?
Cine e?
Shizu, fata pe care am cunoscut-o la Sărbătoarea Verii.
Shizu?
A fost iubire la prima vedere.
Asa, deci?
Înteleg...
Prostule!
Îti bati joc de mine?!
O fată de tăran?!
E adoptată de o famiie de samurai...!
Ia-o drept concubină, dacă vrei.
Poti s-o tii până ce găsesti un aranjament potrivit.
Cu asta am fi de acord.
Opriti, vă rog!
Ce s-a întâmplat? Vrei să iei o gură de aer?
Ei!
Rămâneti pe loc!
Ei!
Domnule Kanichiro!
Shizu!
Ce cauti aici?
Aici îmi doresc să fiu!
Vreau să mă căsătoresc cu dumneata!
Shizu!
Kanichiro!
Shizu...
Dă-mi fata înapoi.
Shizu...
...va fi nevasta mea!
Jiroemon n-o s-o aibă! Transmite-i asta, Sasuke!
Nu poti face asta!
De azi înainte...
esti sotia mea.
Nu voi lăsa pe nimeni să se atingă de tine!
Shizu!
Kanichiro!
Am primit o înstiintare ficială din Yedo.
Membrii grupării Shinsengumi vor fi în solda Shogunului însusi!
Trebuie să ne vedem de scopul nostru.
Trebuie să mentinem autoritatea shogunatului...
si a familiei Tokugawa!
Domnule Kondo,
asta înseamnă că vom deveni hatamoto?
E adevărat?
Da.
Ce-i, Yoshimura...? Nu-ti convine?
Nu!
Nu.
Dimpotrivă.
Vă pot pune o întrebare prostească?
Vom primi si soldele cuvenite acestui onorabil rang?
Solde?!
Toti cei cu acest rang vor primi 40 de saci cu orez.
Patruzeci?!
Da, patruzeci.
Vă multumesc!
Profesore Kondo, vă multumesc din inimă!
Profesore Ito, profesore Hijikata...
...multumesc din suflet!
Tuturor celor de fată... Vă multumesc...
...din toată inima mea!
si eu îti multumesc, profesore Yoshimura!
Profesore Saito...
... vă multumesc tare mult!
Domnul din mijloc, vă rog să nu miscati...
tineti-vă răsuflarea!
Unu, doi, trei...
...patru, cinci, sase, sapte...
...opt, nouă, zece.
Multumesc, asta-i tot.
Cine urmează la fotografiat?
Profesore Yoshimura!
Da?
Fă-ti o fotografie, să le-o trimiti acasă.
Nu, multumesc.
Stai linistit, plătim noi.
Dacă e vorba asa...
Cum, doar eu...?
Domnilor!
Doar tu.
Profesore Kondo, profesore Saito!
Asa.
Să stati nemiscat.
Nu miscati!
tineti-vă respiratia.
Unu, doi, trei...
Unde plecati?
În Manciuria.
În China? E cale lungă.
Asa e.
Gruparea Shinsengumi se împărtise de-acum în două factiuni.
La fel si Japonia, pe măsură ce fortele Shogunului luptau cu clanurile din vest,
care îl sprijineau pe Împărat.
Cei din Shinsengumi nu puteau sta cu mâinile în sân.
Yoshimura!
Da?
Ne putem vedea astă seară? E foarte important.
Desigur.
Suficient, multumim.
Misiunea noastră e să păzim Curtea. Loialitatea noastră e către Împărat.
Alături de stăpânul Kondo suntem doar câinii shogunului Tokugawa.
Când tara e în fierbere, eu cred că ar fi o greseală.
Vom părăsi gruparea Shinsengumi.
N-am fost deloc surprins.
O vulpe gândeste si pentru ea, câinele ascultă doar ordinele.
Vrem să fiti de partea noastră!
Avem nevoie de săbiile voastre!
Veti deveni ofiteri ai Gărzii Imperiale.
Veti obtine dublu fată de statutul de hatamoto!
Nu vă cerem să decideti acum.
Părăsindu-mi clanul, eu mi-am dezamăgit deja un stăpân.
Nu voi repeta aceeasi greseală.
Yoshimura... Saito...
După mine, shogunul Tokugawa e terminat.
Altii au plecat deja... Katsura din Choshu, si Sakamoto din Tosa...
Refuz!
Nu pot face asta.
Yoshimura, gândeste-te la viitorul tău!
si eu am rămas surprins că banii nu l-au înduplecat pe Yoshimura.
Nu esti demn să fii samurai!
Ai o obligatie fată de noi!
Esti o rusine!
D-le Shinohara!
Să pleci din Kyoto!
Am hotărât să merg împreună cu Ito...
dar să fiu informator pentru Kondo si Hijikata.
Stâpâne Okubo, trebuie să scăpăm
de cei care nu sunt loiali Împăratului.
Asa e... Cei care nu văd încotro se îndreaptă vremurile...
ne stau împotrivă.
Fără ajutorul lui Kondo si Hijikata, Shinsengumi se va prăbusi.
Usor de zis, domnule Ito.
Domnule Saito...
Poate ne ajuti dumneata...
Acum se bazau pe mine.
Ito e ca un lup, la fel si Okubo...
stiu cum arată un lup atunci când îl zăresc.
Ai grijă de tine.
Domnu’...
Yoshimura trebuia să-i transmită cumva mesajele lui Hijikata.
Ce ironie...
Regret că o asemenea treabă trebuie îndeplinită de o femeie.
Nu mă sperie deloc. Sunt bucuroasă s-o fac.
Serveste din prăjituri. Îmi plac tare mult.
si mie la fel!
Îmi pare bine.
Multumesc.
Numai gândul că o femeie ca mine poate fi de folos
mă face să mă simt mai puternică.
Când ne-am întâlnit întâia dată, a revenit a doua zi,
si mi-a cumpărat contractul de la casa de oaspeti.
Sunt mândră când îmi spune că nu stie ce-a văzut la mine.
Familia mea era înfometată.
El e singurul care m-a sustinut.
I-a fost milă de mine.
Chiar asa?
Serveste.
Multumesc, ajunge.
Am refuzat complotul pus la cale de Ito
împotriva lui Kondo si Ryoma Sakamoto, care era împotriva folosirii fortei
pentru a-l răsturna pe Shogun.
Interesant.
Ucideti-l pe Ito.
Eu nu-l puteam ucide pe Kondo, asa că l-am ucis pe cel trimis să mă omoare.
Bun venit.
Fereste-te de Shinsengumi. Nu te mai întâlni cu Yoshimura.
Trebuie să fug să mă ascund.
si tu trebuie să dispari de aici.
Eu de ce trebuie să plec?
Am avut mare noroc că am scăpat cu viată.
Dacă vor afla că suntem împreună, te vor căuta si pe tine.
Ăsta...
e un cadou de adio.
Putin îmi pasă, eu rămân.
Nu vreau să mori!
Rămâi cu bine.
N-am nevoie de asta.
Gândeste-te la tine!
Te înteleg perfect.
Dar nu-mi trebuie nimic de la tine.
În schimb...
...diseară...
...culcă-te cu mine.
Strânge-mă în brate...
...te rog.
Ce s-a întâmplat?
A fost ucis Sakamoto Ryoma!
Cum?
Nu mă interesa cine l-a ucis pe Ryoma.
Eu stiam mai bine decât toti cine anume o făcuse.
Bună ziua...
D-ră Nui?
Pot intra?
D-ră Nui?
Domnisoară...
Nu se poate!
Shizu!
O sotie nu se sinucide ca să fie o gură de hrănit mai putin!
Dă-mi drumul!
Shizu!
Lasă-mă să mor!
Shizu!
Shizu, nu se poate!
Nu poti face asta!
Ba da...
Lasă-mă să mor, să scapi de mine!
Nu pot să continuu
să-ti fiu o povară!
Shizu!
Tată!
Nu o îneca pe mama!
Mie nu mi-e foame, nu-mi trebuie mâncare!
N-am să mai permit vreodată
să se mai întâmple asta.
Doar tie îti datorez loialitate...
Nimănui altcuiva...
Ca profesor al copiilor...
si instructor de scrimă,
îmi e imposibil să cersesc bani, aici, în Morioka.
Însă stiu prea bine că...
fără bani, nu vom putea supravietui la iarnă.
Kaichiro...
Mitsu...
M-am gândit...
O să-mi abandonez clanul pentru a câstiga bani...
N-am să vă abandonez niciodată.
Shizu...
Să ai grijă de copil, când se va naste...
Kanichiro...
Nu!
Trebuie să pară că am plecat fără stirea voastră.
Nu mă poti conduce!
Asa că...
Eu plec.
Kanichiro!
Tată!
Tată...
Du-te acasă! Nu trebuie să mă conduci!
N-am s-o fac.
Vreau doar s-o îmbrătisezi pe Mitsu.
Nu merită ca tatăl pe care-l iubeste...
să plece fără un cuvânt.
Tăticule...
Mitsu...
Tăticule...
Mitsu...
Tată, nu plânge, te rog...
Vreau ca plecarea ta să fie una plină de bucurie.
S-a întorcs Saito!
Profesorul Saito?
De ce?
Nu stiu.
Stăpâne Saito!
La o parte!
Mă săturasem să stau ascuns. M-am reîntors la Shinsengumi...
desi stiam prea bine că sunt pe ducă...
Dar pentru mine era un motiv în plus.
Regret situatia neplăcută în care te-ai aflat.
N-am nevoie de simpatia ta.
La o parte.
Profesore Saito...
D-ra Nui...
Ce-i cu ea?
S-a sinucis.
Înteleg.
Mi-am permis să-i organizez eu funeraliile la templul Koenji.
Vezi-ti de treaba ta.
Pe vremea aceea îmi cunostea
chiar si cele mai ascunse gânduri.
Ai de gând să mă ucizi?
Sunt doar un samurai provincial, ca si tine...
Nimic nu contează, decât dacă esti plătit?
Avarule!
Mercenarule!
Cât ti-au oferit să mă ucizi?!
Îmi pare rău.
Din acea clipă,
totul s-a dus de râpă.
Shogunul a demisionat, iar puterea i-a revenit Împăratului.
Seniorul de Aizu, guvernatorul regiunii Kyoto...
a fost eliberat din functie, lăsându-ne în voia soartei.
Okita era pe moarte din cauza tuberculozei,
iar Shinohara, din factiunea Ito, îl împuscase pe Kondo.
Ca si cum si-ar fi căutat sfârsitul, Shinsengumi s-a aruncat în luptă
împotriva clanurilor din sud-vest.
Să luptăm era tot ce puteam face.
Stăpâne Ono...
Îndreptati-vă spatele! Piepturile în afară!
Suntem războinicii din Mibu!
Shinsengumi!
Sunteti corect îmbrăcati?
Dacă hainele nu vă sunt bine ajustate, veti muri!
Chiar dacă veti cădea, nu lăsati sabia din mână!
Loviti cu ea!
Dacă v-ati pierdut sabia, însfăcati-vă adversarul cu mâinile.
Folositi-vă de orice mijloc,
si să ne vedem cu bine.
Vin!
Cei din Shinsengumi sunt aici!
Atacati!
Foc!
Înainte!
Foc!
Arme de foc împotriva săbiilor... Concluzia era previzibilă.
Zilele de glorie ale săbiilor
apuseseră de mult.
Osaka
Raportează!
Fortele shogunului se retrag. Armatele celor din sud-vest
au pornit contra-atacul.
Vor învinge?
Da, domnule.
Shinsengumi nu a fost de folos?
Shinsengumi?
Nimic...
Ne-am retras alături de trupele shogunului.
Celelalte clanuri ne-au abandonat.
Pe punctul de a fi anihilati, ne-am jucat ultima carte.
Cum e?
Mănâncă ceva.
Haide, mănâncă.
Mănâncă mai încet!
Profesore Saito...
I-am rugat pe oamenii lui Aizu să-si împartă proviziile cu noi.
Vă rog...
Tu ai mâncat?
Nu.
Era ultima?
De ce nu mi-ai spus nimic?! M-ai lăsat s-o mănânc!
Eu sunt obisnuit să-mi fie foame.
Nu mă deranjează.
Ticălosule!
Te urăsc!
Ce-i pasă unui sac de bălegar că altcineva e sătul?!
Într-o lume în care cineva urăste suficient ca să omoare,
tu de ce doresti ca eu să-mi umplu stomacul?!
Profesore Saito!
Nu pot respira!
Yoshimura, pleacă...
O să murim aici,
fie că vrem sau nu.
si n-as vrea să ti se întâmple asta.
Nu un bărbat ca dumneata.
D-le Saito...
Eu..
sunt un samurai din Nanbu.
Un samurai din Nanbu
nu va permite ca familia pe care o are să-l îndepărteze de datoria sa.
Când provincia Nanbu va lupta, eu voi fi acolo primul.
Sunt profund recunoscător pentru sfatul acordat,
dar nu mă voi sustrage de la datoria mea.
Yoshimura!
Profesore Saito...
vă multumesc mult.
A fost un adevărat samurai.
Inamicul!
Suntem atacati!
Opriti focul!
Nu mai trageti!
Trageti săbiile!
Lupti sau mori!
Făceti-i bucăti!
Retragerea!
Asa, fugiti...!
Stindardul imperial!
Suntem armata imperială! Retrageti-vă oamenii!
Nu vom cruta nici un rebel!
Acum suntem rebeli?!
Retrăgeti-vă!
Rezistenta e inutilă!
Retrăgeti-vă!
D-le Hijikata, noi suntem rebeli?
Ei!
Mentineti pozitia!
Am spus să rămâneti pe loc!
Eu sunt Kanichiro Yoshimura, din gruparea Shinsengumi!
Îl slujesc pe shogun!
Nu doresc să ridic mâna asupra oamenilor Majestătii Sale,
însă datoria mea mă obligă să lupt!
Voi lupta împotriva voastră!
Yoshimura!
Nu face asta!
Yoshimura!
Nu face asta, Yoshimura!
Yoshimura!
Yoshimura...
L-ati cunoscut pe profesorul Yoshimura...?
Bănuiesc că a murit în bătălia de la Fushimi...
Nu.
Cum, trăieste?!
După acea bătălie,
rezultatul luptelor a fost în favoarea clanurilor din sud-vest.
Tatăl meu, Jiroemon Ono,
fusese trimis la Osaka,
să încerce să scoată clanul din criză.
Vorbeste!
Alteta sa, shogunul...
a fugit din castelul Osaka, părăsindu-si armata, fugind la Yedo.
Acum stim cine va învinge. Drumul ne este clar!
Ori ne alăturăm Împăratului si clanurilor din sud-vest,
ori vom fi distrusi împreună cu Tokugawa!
De acord!
Calmati-vă,
altfel veti tulbura plebea.
Esential este să rămânem neutri.
Să nu ne alăturăm nimănui.
Trebuie să ne purtam normal, si să întărim portile.
Nu vom ajuta soldatii fugari,
si nu vom pomeni nimic de război.
E clar?
Yoshimura alesese acel moment pentru a se întâlni cu tata.
Kanichiro?!
Yoshimura e aici?!
E în fata portii, grav rănit.
Yoshimura!
Ce vom face cu el?
Aduceti-l în grădina din spate.
Am înteles!
De ce-o fi trebuit să vină tocmai acum?!
De ce?!
Prostule! Să-ti fie rusine.
Yoshimura!
Stăpâne Jiroemon...
Când bătălia s-a terminat,
prin înfrângerea noastră totală,
să mor de mâna banditilor
ar fi fost o moarte irosită.
Dacă se poate, as dori să mă pun în slujba tinutului meu.
As dori să revin aici.
Acum ti-ai găsit?
Un adevărat samurai din Nanbu
s-ar întoarce la Shinsengumi si ar muri cu bărbătie.
Vă implor!
Nu, Yoshimura...
După tot ce-ai făcut,
nu pot ruga clanul să te primească înapoi!
Măcar...
până ce mi se vindecă rănile...
În amintirea...
...atâtor ani de prietenie.
Către toti bărbatii apartinând tuturor clanurilor!
Predati toti soldatii rebeli
către armata imperială!
Dacă îi veti adăposti...
clanul vostru va fi decimat!
Repet...
Predati toti soldatii rebeli
către armata imperială!
Dacă îi veti adaposti, clanul vă va fi decimat!
Yoshimura...
Esti o rusine.
Te vom lăsa singur.
Sinucide-te.
Nu-i nimic de râs aici!
Plecati!
Îmi pare rău, Sasuke.
Kanichiro...
De ce ati luptat la Fushimi?
De ce nu v-ati alăturat trupelor la castelul din Osaka?
Împreună, ati fi avut o sansă.
În halul în care te afli acum, unde te-ai mai putea duce?
A fost...
Am luptat din datorie.
Am pierdut, e adevărat,
dar încă n-am murit.
Cât timp mai sunt în viată,
vreau să revin la Morioka.
Vreau s-o văd pe Shizu...
si copiii...
Nanbu e tara mea.
Nu te pot pune pe tine mai presus de Nanbu.
Dacă era vorba doar de mine, eu mi-as fi dat si viata.
Dar nu pot pune tinutul Nanbu împotriva Majestătii Sale pentru tine.
Sabia ta nu nu mai are tăis.
Îti voi da sabia mea.
E făcută de Yamato Nokami, din Yasusada.
Foloseste-o ca să-ti faci hara-kiri precum un adevărat samurai.
Vă rog, ajutati-l!
Domnule?
Un om flămând nu poate primi moartea cum se cuvine.
Am să-i ofer ceva de mâncare.
Nu m-am gândit la asta, mă scuzati...
O fac eu.
Până adineauri nu mă gândisem nici eu la asta.
Adu-i si niste supă.
Ninge...
...zăpadă pufoasă?
Zăpadă pufoasă...
Ca să vezi...
Poftim.
Orezul ăsta...
este din Nanbu...
Orez din Nanbu...
Ce bun e...
E atât de bun, că nici nu-l pot înghiti.
Poftă bună.
Mănâncă încet, nu te grăbi.
Multumesc.
Mai întâi...
...un ryu.
O esarfă de chimono pentru Shizu.
Acest ryu...
e pentru Mitzu.
Acesta e pentru garderoba copilului lui Keijiro.
Ce să vezi?
Voiam să-i cumpăr lui Kaichiro o sabie...
dar nu mai am bani.
Kaichiro...
Nimic nu te poate face să plângi.
Nu meritam...
să am un fiu ca tine.
Kaichiro si Mitsu...
...si Keijiro, pe care nu l-am văzut nicidată...
As dori...
să vă îmbrătisez.
Shizu...
Oare ce faci acum?
Poti auzi cuvintele soptite de inima mea,
dar pe care nu le pot rosti?
Simt...
că te iubesc foarte mult...
M-am străduit...
cât am putut de mult...
Am făcut tot ce-am putut.
Nu esti supărată...
... nu-i asa?
Shizu?
N-ai avea nimic împotrivă...
...dacă eu voi muri putin?
Iartă-mă, te rog...
„Să mergem până la piersic.”
„Dacă are piersici, le vom culege...”
„Cinci pentru unchiul... „
O aud pe Mitsu cântând... cu vocea ei suavă...
Mitsu...
m-am gândit mereu la tine...
În fiecare zi.
Era ca si cum...
nu ne-am fi despărtit niciodată...
ci doar câteva clipe...
Asa că, Mitsu...
cu toate că mă sinucid acum...
voi fi mereu lângă tine...
O să mor acum...
Shizu...
Kaichiro...
Mitsu...
Keijiro...
Nu mă duc nici în iad, nici în rai.
Am de gând...
să fiu mereu cu voi..
în fiecare clipă...
...numai cu voi!
Am fost acolo când a murit profesorul Yoshimura.
Domnule...
''Duceti acestea două obiecte...''
''...la mine acasă...'"
N-a folosit sabia!
Nu te-ai atins de orez...
Încăpătânatule!
Kanichiro!
Mănâncă!
E orez din Nanbu.
E crescut în Morioka, udat de râul Kitakami.
Mănâncă!
Kanichiro...
Din cauza ta,
Shizu si copiii au avut ce mânca.
Acum e rândul tău...
Ai visat la orezul din Nanbu.
Mănâncă, Kanichiro!
E bun!
Kanichiro!
A făcut parte din elita gărzilor seniorului Tokugawa,
si si-a făcut datoria.
Decât să fie dezonorat...
a preferat să-si facă hara-kiri.
A fost alegerea lui să-si facă hara-kiri?
Întocmai.
A refuzat să aibă un secundant,
si, de unul singur, cu mult curaj,
si-a despicat burta.
Cu sabia aceasta?
Nu.
A vrut să ti-o dăruiască tie.
Nu voia s-o spurce.
A folosit o altă sabie.
Înteleg...
Bărbate...
Multumesc.
Ai muncit din greu...
ca să ne întretii pe toti...
Îti multumesc.
Asa a fost...
Probabil că tatăl tău a fost distrus pentru că a refuzat să-l ajute...
Subit, după asta...
tatăl meu a devenit un alt om.
Nu trebuie să înfrângă armata imperială!
Clanurile din sud-vest au pornit acest război.
Ei sunt adevăratii rebeli!
A fost mereu foarte prevăzător,
dar când Akita a trecut de parte clanurilor din sud-vest,
el a trecut în cealaltă tabără.
Le cer samurailor din Nanbu să-si facă datoria!
Dacă mă gândesc bine, a vrut să-l imite pe profesorul Yoshimura,
si a căutat moartea în luptă.
Din nefericire, chiar si-a găsit-o.
Pacea fie cu voi.
Stăpâne Chiaki!
Kaichiro...
Mă duc să lupt la Hakodate.
La fortăreata de acolo?
Da.
Nu te vei întoarce viu de acolo!
Nu-mi pasă.
si atunci, de ce să pleci?
Datoria unui samurai din Nanbu e să lupte până la ultima suflare.
Nu pleca!
Mitsu...
Nu-l poti opri.
E suficient, stăpâne Chiaki.
Multumesc pentru că m-ai condus.
E apă limpede, de izvor... Să bem din ea,
să ne aducă noroc.
Bea din mâinile mele.
Acum bea dumneata din mâinile mele...
Poftim.
Nu pot accepta să pleci!
Când toti se străduiesc să rămână în viată,
tu cauti să mori...?!
Ai doar saisprezece ani! Nici n-ai apucat să trăiesti!
De ce trebuie să mori?
Stăpâne Chiaki,
nu-l pot lăsa pe iubitul meu tată să treacă singur hotarul mortii.
Asa că... bea.
Kaichiro...
... Nu muri!
Kaichiro!
Chiaki...
Chiaki!
Kaichiro...
Să nu mori!
Nu muri!
Frate, nu pleca!
Mitsu... Trebuie.
Frate!
Te rog să ai grijă de ea.
Voi merge să lupt pentru Nanbu.
Frate!
Kaichiro nu s-a mai întors în Morioka.
A murit în bătălia pentru Hakodate.
Frate!
Mitsu!
De-acum, eu am să-ti fiu frate mai mare.
Iar mai târziu,
am luat-o pe Mitsu de sotie.
Gata!
Am terminat!
Bravo!
Iertati-mă că că v-am făcut să asteptati atât.
Minoru...
Nu cred că e ceva serios, e doar o simplă răceală.
Am pregătit niste medicamente pentru simptomele pe care le are.
Să i le dati după masă, si să se odihnească cât mai mult.
Să iei astea, bine?
Vă multumesc, profesore Yoshimura.
Ei bine...
Multumesc pentru ajutor.
Mergeti cu bine.
Haide.
„Morioka, în Nanbu... E un loc minunat...
„Departe spre sud, e muntele Hayachine...
iar muntii Nansho si Azumane spre vest.
În nord sunt muntii Iwate si Himekami...”
Departe, în munti...
Bunicule, du-mă în brate!
Nu! Un samurai merge singur pe jos!
Am înteles.
E frumos ca într-o pictură!
În întreaga Japonie nu are asemănare!
Pacea fie cu voi.
Mitsu a pierdut atâtea persoane iubite,
încât si noaptea mă tine de mână ca să nu mă piardă.
Ajutorul acordat de Mitzu nu poate fi descris în cuvinte.
După ce tata a murit în bătălie,
familia mea a fost considerată rebelă, si alungată.
Dar poate că a fost spre norocul meu,
pentru că m-am însurat cu Mitsu.
Sasuke, care devenise un important om de afaceri,
ne mai caută chiar si acum.
Eu si Mitsu ne-am decis să plecăm în China,
pentru a profesa medicina în Manciuria.
Vom trece marea, vom locui în acel tinut,
si ne vom strădui cât vom putea.
„Morioka, în Nanbu. E frumos ca într-o poză!”
„În întreaga Japonie nu are asemănare!”
„Ciresii din Morioka înfloresc doar printre stânci.”
„Magnolia din Morioka înfloreste spre nord.”
„As vrea să o luati înaintea vremurilor.
„Dezlăntuiti-vă, înfloriti!”
Traducerea si adaptarea adio67