Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det är okej, Alex. Jag har diamanterna.
- Jag är här och väntar. - Bra, tack.
Jag hade problem med kassaskåpet, sen fick jag smita från vakterna.
Jag tror inte att nån såg mig. Jag hoppas det.
- Fan också... - Vad är det?
Det är helt otroligt...
- Vad har hänt? - Jag kan inte prata. Jag orkar inte.
Jag orkar. Berätta.
Jag blir dumpad i ett mess.
Vänta. Han ringer.
- Jag ska döda dig. - Vänta, hjärtat.
Hallå? Ja. Jag förstår inte.
Vi kan väl åtminstone prata, eller träffas. Jag menar...
Jo, men det är saker som... Vänta, förlåt. Vänta lite. Jag kommer strax tillbaka.
Är du kvar?
Jag är vilse. Jag vet inte vart jag är på väg. Säg vart jag ska.
Han ville träffas och prata.
- Vem då? - Karim.
Vad spelar det för roll om han dumpar dig öga mot öga?
Du är med mig i morgon. Vi ska till diamantbörsen med Taz.
- Säg åt honom att dra åt helvete. - Vänta.
För helvete, Alex! Fan!
Är du där, Karim? Jag kan inte i morgon. Jag är ledsen.
Okej. Klockan fem funkar. Tänk på saken, okej?
Vi ses i morgon. Puss.
- Raring? Du kommer att döda mig. - Säg var jag är.
- Annars kan jag inte hitta och döda dig. - Visst. Vi ska se...
- Trehundra meter åt sydväst. - Tack. Jag är på väg.
Var fan är du?
Skrik inte. Jag är bakom dig.
Förlåt. Jag ser inget i dimman.
- Kör då. Vad hände med vädret? - Det är Schweiz. Jag fryser ihjäl.
Kom igen då.
Du gillade honom aldrig.
Nån som dumpar dig via mess efter en månad? Kom igen.
Han hade alldeles för många varningsflaggor.
- Jaså? - Ja. Träd.
- Hör du det? - Nej, vad då?
- De har skickat jävla drönare. - Nej.
Fan!
Snabbare!
Hur många är det?
Jag ser bara två.
Fan, jag hör dem. Flyger de runt oss?
Stå upp!
- Fan också! Nu kan Karim aldrig ringa. - Skojar du med mig?
Okej, vi byter plats och så skjuter du dem.
Gärna. Nu!
- Fan, jag kan inte fokusera. - Tänk på Karim.
- Det var bättre. - Ja.
Jag tar k-pisten till nästa.
Försök hålla den stilla. "Stilla? Du är rolig, du.
- Går det bra? - Ja.
Den andra hänger i. Jag får inte till det.
Vänta, sakta ner.
Jag är så nära.
Ja!
Fan också...
Vad är det?
- Tankade du? - Så klart. Nej... De träffade tanken.
- Då får vi gå. - Nej...
Jag hör fortfarande drönaren. Så konstigt.
Ja, jag också.
Spring!
Där!
Det lämnar oss inte i fred. Har du nåt kvar?
Rör dig inte.
- Fan vad bra. - Jag tar den.
- Nej. Inte nu. - Okej.
- Fick du den? - Ja.
Jävlar...
- Jag blev helt slut. Nu har vi tid. - Okej.
Jag kanske redan har träffat honom och låtit honom gå.
Du har inte träffat honom.
- Hur vet du det? - För att jag vet.
Tror du att jag skrämmer bort dem? Jag är ju helt normal.
Var är mina storstilade kärleksförklaringar?
De kommer.
- Hur vet du det? - För att jag vet.
- Åh! Du är så gullig. Du tänker på allt. - Ja.
Energibars.
Vi kan sova här. Åh, min 9 mm...
En present? Bättre än en present.
- Choklad. - Schweizisk.
Fan, jag glömde ciggen i fyrhjulingen.
Det är för mycket.
Vill du ha nåt mer?
Jag vill be dig om en man.
- Tyvärr. - Ingen?
Nej.
- Jag hör den fortfarande. - Inbillning.
Nej, jag lovar. Fan också. Hör du den nu?
Ja.
Okej. Ducka.
Kom igen. Jag väntar på dig, din jävel.
- Nån måste alltid göra oss förbannade. - Alltid.
Jag är trött på nya jobb hela tiden. Vill du dra i väg ett tag?
- Vet du vad jag drömmer om? - Nej.
Kom igen då, säg det.
En grillad baguette med merguez och samurajsås,
pommes frites och lite harissa. Du då?
Jag har varit vegetarian i 10 år. Du kan bara inte ta in det.
Det stämmer.
Vi har bara desserten gemensam. Matchamochi.
Inte frysta. De är äckliga. Mjuka.
- De med adzukibönor? - Från ditt japanska ställe.
De är inte dumma.
Vad drömmer du om att äta nu?
Just nu? Kakor från bageriet nere på gatan.
Jag gillar dem med salt karamell och vit choklad.
Du låter som en deprimerad New York-bo. Vi borde köpa en fritös.
- Vad då? - En fritös.
Varför det?
- Till pommes frites. Och en våffelgrej. - Vi skulle behöva ett våffeljärn.
Oj, vad Schweiz är vackert...
Ett raclettejärn.
- Det är en bra idé. - Det är sjyst.
När vi landar och kommer hem kan vi köpa ett direkt.
Genast.
Är vi snart framme, förresten? V i har flugit jättelänge.
TJUVSYSTRAR
- Varsågod. - Tack.
Nå?
Hur många veckor?
Utifrån storleken skulle jag säga sex.
Säger det dig nåt?
Ja. Kanske. Sex veckor, ja. Vagt.
Jag förstår inte. Du sa alltid att jag inte kunde bli gravid.
Det sa kirurgen efter operationen.
Han hade fel. Sånt händer.
Han hade verkligen fel.
När måste jag bestämma mig?
I sjunde veckan för medicinsk abort eller fjortonde för kirurgisk.
Jag känner mig lite omskakad.
Det är en riskgraviditet.
Om du vill behålla barnet behöver du lugn och ro. Kan du ta det lugnt ett tag?
Jag tog semolina.
Kan du inte köpa nåt som vi kan laga?
Vad tog du?
Choklad med mint och chili? Är det chili con carne med choklad?
Ta nåt vi kan dricka.
Vad har vi i kylen?
Harissa, citron och yoghurt. Hur länge håller yoghurt?
- Vi köper mer. - Okej. Har du tamponger?
Hemma? Jag vet inte. Köp fler.
Nej, här kan de vara av majs. Äckligt. Varför handlar vi här?
Kom. Jag vill få mötet överstökat.
Jag vill inte träffa dem.
Snacka om det. Det luktar piss här.
Du kommer att älska min lunchbricka med utgången yoghurt.
Hej.
Är det okej om jag tafsar lite?
Jag är på plats.
- Gillar du örtte? - Hur så?
Jag skulle vilja skjuta honom.
Grejerna.
Jag har fula tatueringar som jag vill ta bort, men vad har han?
Är det en ananas? Det ser ut som en fruktsallad.
Berätta.
Om Schweiz? Vad vill du veta? Choklad, fondue, banksekretess.
Berg, frisk luft. Friskare än här, åtminstone.
Den feta ser ut som en Pokemon. Jag minns inte vilken.
- Bulbasaur? Nej, inte Bulbasaur. - Är det nåt som är roligt?
Nej, inget.
Nå, Eddy?
Det är bra grejer. Ungefär sex karat per sten.
- Väldigt bra slipade. Perfekt vit färg. - Charmander?
- Som tärningar. - Nej...
Det här är äkta vara, Taz.
Squirtle, så klart.
- Men med Fernandels röst. - Helt otroligt.
Driver du med oss?
- Nå. Har du pengarna? - Din chef fick dem. Prata med henne.
- Det var inte planen. - Ska vi ringa henne? Litar du inte på oss?
- Nej. - Inte hon heller.
- Subban ville få betalt i förskott. - Tagga ner, Taz.
Okej, det är lugnt.
Tror du att du skrämmer mig?
Lugna er. Allt är lugnt, kom igen.
Vad fan håller du på med?
- Sluta. - Om jag visslar sliter han dig i stycken.
Blinka bara, så knäpper jag honom.
Om jag bara blinkar är det bästa du kan hoppas på en rullstol och nån som kör dig.
Precis, raring.
Varför ler du?
Taz!
Nu är du inte lika tuff längre.
Han ska inte jävlas med mig.
Gör inget dumt.
- Jag bara skojade. - Han lurar dig inte.
Jag hoppas det.
- Jag vill inte behöva komma tillbaka. - Inga problem.
Jävla socialfall.
- Jag är trött. - Vill du ta en taxi?
Nej, jag är trött i allmänhet. Livet gör mig trött.
- Okej. - De gjorde mig trött.
Kom, så går vi hem.
Vet du vad?
- Jag skulle vilja sluta. - Va?
- Med allt. Jag vill ha ett annat liv. - Du säger det varje gång.
- Ja, men nu menar jag det. - Inget förändras.
Gudmor kommer att säga att hon bestämmer, att hon skapade dig.
Jag ska träffa henne i morgon, och den här gången går det.
Var är du, min älskling?
Hur är det, sötnos?
Du är så söt. Jag har saknat dig så.
Hade du en bra dag? Du har väl inte haft sönder allt?
- Jo, då. - Det är lugnt. Det kan hända alla.
Vad ska vi göra om vi slutar? Jag kan inte göra nåt annat.
Inte jag heller. Vi får improvisera.
- Jag bryr mig inte, om jag är med dig. - Jag med.
Du kan inte börja om ditt liv, François.
Det finns ord, stora ord, som du skulle säga.
Du tryckte ner dem i halsen på mig för tio år sen.
Kärleken är ett mirakel.
Förundran.
Nåd.
Födelse.
Kärleken börjar inte om igen.
Så synd. Det här är den bästa biten.
Men eftersom jag älskar er mer...
Du sa inget om drönarna och den utökade säkerheten.
Vi dog nästan.
Just nu skulle Gudmor vilja höra nåt som hon inte redan vet.
Precis. Vi skulle behöva prata med dig.
Jag lyssnar, raring...
Vi har funderat på det ett tag, och...
- Vi vill lägga ner. - Lägga ner vem?
Kupper, risker, flykter, idioter som Taz. Alltihop.
Ett nytt liv... Som i Lilla huset på prärien?
- Det kan väl finnas en medelväg? - Ja, så klart.
Lägg av. Du älskar det för mycket.
Jag gjorde det.
Kan du gå, sötnos?
- Jag? Varför det? - Inget särskilt.
För att jag ber dig. Ta en promenad. Köp en glutenfri bananglass. Jag vet inte.
Ta en cigg.
- Jag försöker sluta. - Sluta inte. Det får en att dö ung.
Gå. Det är ingen fara.
Du borde veta att man inte kan lämna mig.
Och du kommer att inse att vi har kistor på kyrkogårdar...
...åt dem som har försökt.
Hotar du mig?
Nej, jag varnar dig. Jag hotar aldrig.
Vad varnar du mig för?
- Dödar du mig om jag slutar? - Nej, du får en enhörning.
- Det finns andra. - Du är mitt mästerverk.
Du skulle vara lika bra utan ett ben.
Du är den enda jag litar på helt. Det är ovärderligt.
Men...
Hur mycket vill du ha?
Du vet att jag struntar i pengar.
Det är så gulligt.
Vilket välgörande ändamål ska få pengarna nästa gång, helgonet Carole?
Det blir ingen nästa gång. Jag har nog för att klara mig.
Tack vare vem?
Jag drog upp dig ur skiten,
men jag behöver bara lyfta ett finger, så är du tillbaka där.
Vad gör du?
Jag tänker.
Wow... Du skrämmer mig när du tänker.
Du är så liten att jag inte kan se dig.
Nu ser jag dig.
Jag är hungrig.
- Det tar så lång tid. - Alex...
- Jag glömde min laddare. - Här är ändå ingen täckning.
Vad ska jag göra utan wifi?
- Vi är långt från vägen. - Vi vill inte att Gudmor ska hitta oss.
- Fan, vad jag är hungrig. - Du har inte klagat på ett tag.
Snart äter jag upp kaninen.
- Tänk om Karim ringer... - Nej!
Nej!
Helvete...
Okej...
- Vet du inte var det är? - Jo.
Nej.
Gudmor hittar oss aldrig här.
- Jag kan inte sluta tänka på en sak. - Ja?
- Lyssnar du? - Ja, jag lyssnar.
Tänk dig, och jag vet att det inte händer, men tänk dig att Gudmor säger ja.
Hon förstår. Vi kommer aldrig tillbaka. Då behöver vi nya jobb.
Vad behöver vi? Lugn och ro, natur, skratt, sol...
Vi borde se hur mycket pengar vi har och investera dem
i ett ställe som vi gillar, där vi kan bli gamla. Jag fick en idé. Lyssnar du?
Ett rotisseri.
Det är lätta pengar och folk gillar det.
Du äter ju inte kött, men det gör inget, för receptet för att lyckas är såsen.
Man behöver en unik grön sås. Folk skulle vallfärda för det.
Det första vi måste tänka på är platsen. Var vill vi bli gamla?
Jag tänker mig sol och hav.
Du kan ta hand om beställningarna och gå och solbada och sporta.
Blunda. Du kommer inte att tro dina ögon. Blunda. Lita på mig.
Du kan titta.
Vill du inte ha en sista dans innan du dör?
Skulle du umgås med mig i den frisyren?
- Ja. - Jag älskar dig.
Fan!
Ingen vet att vi är här, va?
- Carole? - Va?
- De siktar bara på mig. - Omöjligt.
Titta, de siktar bara på mig!
- De kan inte ens se dig. - De jävlarna har värmesikten.
- Tror du att väggarna håller? - Så klart.
Vad är det för jävlar?
Om de ville döda oss hade de väntat tills vi kom ut.
Fan, det är en här.
- Är du okej? - Ja.
- Och du? - Toppen.
Fan...
- Alex? - Vad är det?
Alex...
- Vad är det? - Santos.
Nej. Inte min kanin, för fan!
Nej. Inte Santos...
- Inte min kanin... - Jag är ledsen.
Jag är ledsen, raring.
De ska få sota för det här. Det svär jag.
Lyssna noga.
Det här är det viktigaste du nånsin får höra. Din fru tänker aldrig säga det,
men du har de minsta kulorna hos hela ekorrfamiljen.
Jag tänkte precis att jag vill skära av dem.
Jag vet var du bor. Om du fortsätter strunta i mig måste du vara försiktig.
Vad var det jag sa? Vad du än gör, så vet jag det alltid. Ciao.
Jävla typer. Det tar aldrig slut.
Vad handlade det där om?
Så trevligt att se dig. Lunch?
Jag vet inte vad som for i mig. Jag är ju lite paranoid, som du vet.
Jag trodde att du menade allvar.
Att du tänkte sluta bara så där, utan förvarning.
- Så du skickar lönnmördare. - Du mår bra. Är du skadad? Blöder du?
Du känner albanerna. Om de ville döda dig vore du död.
De siktade bara på Alex. Varför hon och inte jag?
Alex...
Jag sa att jag ville ut.
Carole, Carole, Carole... Jag börjar tröttna.
Det är dina ord, förstår du?
Titta vad jag gör med dem.
Jag gör inga fler jobb.
Det är otroligt hur rigid du är.
Är inte du komplicerad?
Säg en siffra.
Du kan också vara rigid.
Otman...
Du bluffar.
- Hur mycket? - Inte i din egen restaurang.
Hur mycket?
Fan ta dig!
Det här tar städerskan tre dagar.
Hur mycket?
Två miljoner.
Så där, ja.
Där ser du.
Vi är överens.
Lite dyrt, men...
Du kan om du vill.
Nu äter vi lunch.
Ett nytt, superenkelt uppdrag.
Inga risker.
Du stjäl en liten grej åt mig. Det är som att åka på semester.
Du slår dig ner på en solstol och...
Du kanske gillar det.
- Var? - På Korsika. Jag sa att det var semester.
Du väljer ditt eget team som du vill.
Dessutom har jag tänkt på din höstdepression.
Gratis ljusterapi.
Ser du? Jag tar hand om dig.
Då blir det mitt sista uppdrag.
Om Gudmor lovade så kan vi ju lita blint på henne.
- Är det långt? - Nej, tio minuter till, men...
Vi har inget körkort.
- Men för helvete... - Vad är det med honom?
Kör om då, din idiot!
- Jag tänkte på en sak. - Ja.
Abner. Jag kan be honom hitta Santos mördare.
Förvänta dig inte mycket från Abner.
Man kan förvänta sig mycket och inget på samma gång.
Vad gör du?
Vad gör du själv?
Nå? Vad ska vi stjäla?
- Lyssna noga. La grande odalisque. - Jaså?
Den är utlånad till en utställning på Korsika under en månad.
- Den ska inte komma hem till Paris igen. - Ingres, på allvar?
Nej, inte den. Den smaragdgröna.
- Är det smaragder? - Vad menar du?
- Det var du som sa det. Jag fattar inte. - Va? Vänta.
- Fattar du? - Vänta. Ska vi stjäla en tavla?
Självklart ska vi stjäla en tavla. Ansträng er lite, tjejer.
Ska du säga.
Då så. Vi ska stjäla La grande odalisque av Martial Raysse från 60-talet.
Den är målad i smaragdgrönt.
- Det var inte uppenbart. - Inte alls.
- Vem är det? Bor hon här? - Ja, det är hennes gård. Rose.
Är ni tillsammans?
Det är komplicerat.
- Luktar det gräs? - Jag sa att hon borde röka på.
- Varför det? - För hennes glaukom.
Det vi inte vet är när tavlan ska komma fram.
- Vi vet när de vet. - Vet vi nånting alls?
Ja. Vi vet var tavlan ska hänga. På ett konstcenter.
Mycket lättare att komma in på än ett museum. En stor fördel.
Så bra att vi har en fördel. Var ligger konstcentret?
Klostret Saint-François, nära Sartène.
Det var som Satan...
På allvar? Gillar du fortfarande ordvitsar, Carole?
Ja, i Sartène. På Korsika. Ja.
- Har vi ritningarna? - Nej.
- Nej.
Så klart inte. Arkitektbyrån som gjorde renoveringarna...
Rose, snälla? Rose?
Vi pratar hemligheter.
Arkitektbyrån finns i Bastia, så tanken är att ta...
- Carole! - Förlåt.
Det är nåt som är på tok där uppe. Vad är det i dag?
Förlåt, fortsätt.
Okej. Vi måste få tag på ritningarna,
och sen måste vi träffa chauffören som du bad om, Carole.
- Bad du om en chaufför? Varför det? - Jo...
- Vad då? Kör jag inte tillräckligt bra? - Jo...
Wow... Fan också.
Fan! Hur många gånger ska jag behöva betala för den gången i Polen?
- Det såg ut som en olycka. - Nej.
- Och försäkringen? - Tror du mig inte?
Jag räddade en hund. Jag ville inte köra på den.
- Byrackan igen? - Hunden hittades aldrig.
Ingen kropp, inga bevis, ingen försäkring.
- Ni är så hjärtlösa. Det är meningslöst. - Hjärtlösa...
Då så.
För vapen, gå till mataffären i Saint-Florent och prata med Clarence.
Han ger er allt ni behöver.
Ni har fått en villa och en vacker bil. Ni kommer inte att vilja åka hem.
Ni får två veckors semester, sen flyttar jag in.
- Som ett kollektiv? - Om du vill.
- Duktig pålle... - Vänta, vem är det?
Spirit.
Ja, min lilla sötnos. Det är bra för håret, va?
Nej! Vad gör det djuret här inne?
Låt honom vara.
- Inga djur här inne. - Jo, då...
Ni hittar chauffören om ni åker till banan i Le Mans och frågar efter Sam.
Okej. Hur känner du den här Sam?
Mitt jobb är att hitta folk som inte känner mig.
Vad gör honom så himla bra?
- Börja inte hata nu. - Nej.
Fan också...
Vilka jävla inställningar!
Vad hette han?
Du kan vara så envis.
Noll nedåtkraft! Jag stod still.
Sam. Abner säger att han är bäst.
Kurvorna var som lim. Det är en traktor, ingen bil!
Hans fru, en stuntkvinna, dog för några månader sen.
Du ska vara väldigt snäll. Kom, nu går vi.
Kom då.
- Det kanske inte är inställningarna... - Nu bara jävlas hon med mig.
Han kanske dödade henne. Jag kör bättre än han.
Alex.
Nej, det är omöjligt. Hur hör du mig genom allt det?
Jag sa nej till full tank.
Varför...
Hon tog min bil.
Hon är galen. Se hur hon går in i kurvan.
- Wow... - Vad då? Är det jag?
Jag tål inte såna som han.
Beställ två burgare, fyra nuggets och barbecuesås.
- Ännu bättre. - Kom igen. Vi sticker.
- Sluta. - Jag kör, det ordnar sig.
Det är inte inställningarna. Sam!
Sam!
- Jaha, det är hon som är Sam. - Nej...
Den där tjejen är vår chaufför.
- Nej. - Jo. Du är sur för att hon är tjej.
Jag bryr mig inte.
Du hade dagens snabbaste tid.
- Det var inte inställningarna. - Det var föraren.
Top Gun!
Vet du vad, Tom Cruise?
- Du får sparken. - Fan, men...
- Vad gör du? - Med nöje.
Wow...
Hon är galen. Vi måste bjuda henne på ett glas.
Och lite kläder.
Wow...
- Vi delar vinsten på tre. - Hur mycket blir det?
- Mycket pengar. Du har inget jobb. - Jag kan hitta ett nytt.
Du är nog inte AF-typen.
Hur funkar det?
- Är det som ett vanligt jobb? - Inte alls som ett vanligt jobb.
- Det är ett uppdrag. Ingen prövoperiod. - Jo.
- Tänk om hon suger? - Tänk om vi inte kommer överens?
- Vad ska jag göra mer än köra? - Kan du skjuta?
Nej.
- Är du en nörd? Kan du hacka? - Nej.
Har du ingen specialitet?
Får jag gå om det känns fel?
Ja, eller så börjar du aldrig.
Vad är din specialitet, mer än att irritera?
Jag är krypskytt. Jag kan döda på 800 meter med slutna ögon.
Trevligt att träffas. Ge mig en motorcykel så får du se loopar som du aldrig sett.
Om vi ska starta en cirkus ringer vi.
Är ni klara?
Det blir säkert bra. Du har inget annat för dig.
Egentligen är Alex trevlig.
Nå?
Vi låter ödet bestämma.
- Tror du att du är Dalai Lama? - Alex...
Oj, så varmt vattnet är.
- Det här blir toppen. - Wow...
Tänk er frukost här.
- För en gångs skull lurade Abner oss inte. - Verkligen...
Vems hus är det här?
- Vad fan bryr du dig för? - Alex...
Sovrum?
Försten vinner!
Är det så det funkar?
Jag kommer alltid först.
Du fuskar.
Nej.
Jag gillar det inte.
Jag gillar det här.
- Jag vill ha det här. - Det är mitt. Jag är äldre.
Jag kommer ändå att sova här.
- Oj! Jag har hittat guldrummet, tjejer. - Fan också...
- Otroligt... - Ja. Vi bryter arm om det.
- Om du vill. - Ja, det gör jag.
Vem är Clarence, mer än vapenhandlare? Hur känner Abner honom?
Hans pappa är ambassadör nånstans.
Han använder sin diplomatiska immunitet för att smuggla vapen. Där är det.
Är det han?
- Han ser inte ut som en vapenhandlare. - Det där är en korsikan.
Jaha, förlåt.
God dag.
- Vi letar efter Clarence. - Det är er rätt.
Är han här?
Det sägs så.
Okej, tack.
Är det nån här?
Ja.
Jaha. Clarence?
- Ja. - Abner skickade oss.
- Fin diskhandduk. - Är ni här för småprat?
Nej. Snarare Mossberg Patriot, gängad pipa, 300 Win Mag.
Det var bättre.
Här är handlarlistan.
- Gå ingenstans. - Det ska jag inte.
Okej...
Jag har bedövningspilar.
Du fick en M4 Zev.
En Glock i svart och guld. För att den är snygg.
Med den dödar du en fluga på 500 meter och ditt första mål på 800.
- Tack. Jag blir glad. - Ingen orsak. Det är jag som blir glad.
Har du en .308 Blaser?
Ja, men jag har nåt snabbare. En HK417.
En skönhet.
Ja, med FMJ-kulor.
Jag gillar dem. De penetrerar bättre. Jag älskar penetrering.
Blir en 92:a okej?
En Beretta, perfekt.
Jag har en egen liten uppfinning.
Vad är det här?
- En frukt. - Nej.
En granat.
- En granat i ett granatäpple. - Det är tanken.
Korvarna som din vän fingrar på...
- Hur visste du det? - Rökbomber.
Åh, ja... Och vad har du där?
- Det här? - Ja.
Ett ägg.
Okej, vi rycktes med lite. Vi behöver inte allt det.
Jag behöver en pistol till. Vi måste träna upp en elev.
- Vem? - Lägg ner teriyakin.
Hur visste du?
Försiktigt...
Försiktigt.
Så där, ja.
En gång till. När du skjuter känner du hur pistolen lever.
- Jag behöver inte titta. Det är uselt. - Ja...
Det är så högt...
Vi jobbar på andningen. Stå rakt.
- Andas in... - Älskling?
Jag vet vad du tänker säga.
Det handlar inte om Clarence. Okej, jag ville prata om honom.
- Andas in... - Gillar du honom inte?
Varför struntar vi i alla varningsflaggor?
Vad då? Att han är vapenhandlare?
Nej, ett gemensamt intresse är bra. Vänta, håll med två händer.
Försiktigt. Böj på händerna. Så där, ja. Andas in...
Varför inte, då?
...andningen.
- Såg du hans fötter? - Nej, jag tittade på ögonen.
Titta på fötterna.
Han hade floppade flip-flops. Det är...
Du har haft pumps. Vi göra alla våra felsteg.
Koncentrera dig.
Andas in...
Sikta...
Släpp ner axlarna...
Ska ni bara stå där hela dagen?
Ska du alltid bli kär i nya snubbar?
- Ska du... Jag har ingen inspiration. - Ha! Jag fick dig.
Okej, skjut när du är redo.
Okej, det var bättre.
Jag älskar det. Skottlossning överallt. Varför flyttar vi inte hit?
Vi borde bo på Korsika.
Se upp, för fan! Aldrig så! Den är laddad.
Gör aldrig så.
- Det är frestande. - Nej...
Hennes frus död, att bli av med jobbet... Det är inte lätt för henne. Hon...
...suger?
Du är hård. Hon är en oslipad diamant. Det finns saker som hon...
...inte suger på? Säg en.
Kan jag ta ett litet glas?
Nej, det är slut. Synd.
Ta mitt. Jag dricker inte.
Tack.
Här är din Samsung och ditt SIM, Sam.
- Vad är den till för? - Att stjäla ritningarna. Jag ska visa.
Tack.
Varför dricker du inte?
Det får mig att...
...spela gitarr?
Rock'n'roll.
Hon kan inte ens sätta in ett SIM-kort. Herregud...
Behöver du hjälp?
Det går bra. Ansträng dig inte.
Då äter vi. Det blir...
Äggsoppa.
För helvete!
- Du skrämde mig. - Du också. Vad gör du?
Jag äter.
- Jag är hungrig. - Jag med. Vad äter du?
- Cornichoner. - Blä. Du tycker inte ens om det.
Nu gör jag det.
Men...
Vad är det?
Fan, jag kände det.
Jag kände det. Jag kan inte förklara hur. Det är ju helt otroligt.
- Varför sa du inget? - Tja...
Nej. Det finns inget "Tja..." Vi löser det. Det är...
Du är i klimakteriet.
Din jävel.
- Hur så? - Jag är 39.
Precis. Du är inte så ung.
- Jag hör dig. - Hur fan kan du höra mig?
Jag hör dig. Du får inte sova hos mig i kväll.
Hur är läget? Har du sovit gott?
Ganska bra.
Jag undrade i går. Hur träffades du och Alex?
Alex, det var länge sen. Hon var 14.
Hon hade precis flytt från sin familj. Jag träffade henne i Amsterdam.
Jag gjorde ett diamanthandlarjobb, och jag vet inte varför...
Jag kände att jag kunde lita på henne.
Hon hjälpte mig, och jag har aldrig ångrat det.
Jag har alltid tyckt att det viktiga inte är vad man gör, utan med vem.
- Har du ätit ordentligt? - Ja.
- Sovit gott? - Ja.
Bra. Nu ska du få lida.
Lycka till.
Vad är det nu?
Som du vill.
Tryck här, och lägg handen på.
För helvete...
Nu är du glad.
- Det är bra. Det är praktiskt. - Sluta.
Jag håller. Jag koncentrerar mig...
- Uselt. Titta på mig. - Ja, visa hur man gör.
- Du gör så här när du visar. - Sikta inte på mig.
Hallå?
- Ja. - Jag kopplar dig.
Tack.
Ja, raring?
- Tack för att du ringde. - Är du okej?
- Det är bara... Allt är bra.
Jag ville bara säga...
Säg det.
- Jag behåller det. - Så roligt! Jag är så glad för din skull.
- Ja. - Ja.
- Okej. - Det kommer att bli bra.
- Jag ringer när jag är tillbaka. - Ring när du vill.
- Tack. - Sköt om dig.
Kram.
Kör.
Vi åker tillbaka.
Jag gjorde det!
Jag gjorde hennes träning tuffare för att det var roligt.
Jag förstörde pastan.
Nej, det är jättegott. Kanske lite salt, men jättegott.
- Det är alldeles för salt. - Det är okej.
- Nej, det är oätligt. - Nej.
Jag vet inte vad jag gjorde...
Jag hade en klar bild av vad jag ville, men plötsligt var jag helt borta.
Jag kunde inte bestämma mig.
- För vad då? - Jag ville göra zucchini.
En enkel vegetarisk rätt.
Men plötsligt ändrade jag mig, och visste inte...
Sen gjorde jag nåt väldigt komplicerat.
Gråt inte. Det är bara pasta. Det är jättegott.
Jag borde bara ha gjort pasta med smör. Jag vet inte vad som kom över mig.
Det är jättegott. Jag ska äta alltihop.
- Titta. - För att du är snäll.
Nej, för att det är jättegott.
- För att du är hungrig. - Nej.
- Förlåt, jag är lite stressad. - Jag har märkt det.
Jag har funderat på ritningsstölden.
- Berätta. - Du åker med...
Du och Sam åker.
Nej.
Jo. Det är tomt på kontoret vid lunch. Ett enkelt uppdrag. Inga konstigheter.
- Sätt inte i gång larmet bara. - Okej.
Du behöver inte mig.
Hon är redo.
Om du säger det så.
- Är du på plats? - Ja, jag ser dig.
- Titta inte på mig! - Förlåt.
Okej...
- Titta inte. - Fan också.
Fortsätt. Det är en korridor.
Gå igenom. Det kan du, jag lovar.
Det finns inget larm. Det är ett enkelt uppdrag.
Jag är nog framme.
Du är åtminstone diskret.
Okej, jag ser datorn.
Wow, du är bra...
Om du ska hålla på så där tar jag ur hörsnäckan.
- Då så... - Du kan ta ut den.
- Men då kan du dö. - Okej...
Jag stör dig för att se om du kan göra flera saker samtidigt.
Jag är kvinna. Jag klarar det.
Okej...
Det gick bra.
Jag är inne. Jag letar efter ritningarna.
Det går långsamt...
- Jag somnar här. Skynda dig. - Vänta...
- Jag har ritningarna. - Så bra.
Ritningarna. Okej.
RITNINGAR VITELLI
Jag laddar ner dem.
Jag har renoveringsfilen för klostret.
Jag var grym. Det gick fort. Jag laddar ner den nu.
Ja, men det var ett skitenkelt uppdrag. Du anar inte hur jag började med Carole.
- Jaså? - Ja. Vi skulle ta ett diamanthalsband.
Det är en helt annan stressnivå.
Vi skulle precis dra när hon sa...
Det kommer folk.
Vem var det?
Nej, det kommer folk nu, Sam.
- Va? - Tio stycken.
- Du skojar. - Nej, för en gångs skull.
- Sitt still. Jag tar hand om det. - Jag sitter still.
Håll tyst.
Jag ska vara tyst.
Men...
Alex?
- Alex? - Det är ordnat.
- Gå, nu. - Jag...
- Gå. - Jag går.
- Ta mobilen, Sam. - Fan, mobilen.
- Alex... - Vad är det?
Vad har du gjort?
Jag gjorde vad jag kunde. Vad sägs om ett tack?
Tack.
En av dem sover inte.
Gör nåt.
Fan... Kan du inte göra nånting själv?
Slå honom eller ta fram ditt vapen. Du kan ju använda det.
Låt honom inte sätta på larmet, snälla.
Jag har inga fler pilar. Gör nåt själv.
Jag kan inte röra mig. Alex?
"Jag var grym..." Visst.
Snälla, gör nåt, Alex.
Fan!
Nu blir det lite svårare.
Visiret!
Ta det lugnt. Du som bara: "Jag kan inte röra mig..."
Plötsligt är det bråttom... Jävlar!
Se upp!
Se upp! Sakta ner!
Vad fan?
Jag gillar inte trick!
Sam! För helvete!
- Ta det lugnt! Förlåt, frun! - Är ni helt galna?
Sam!
Stanna!
Sam! Det behövs inte!
Jag ska döda dig!
Varför ligger du så lågt?
Sam! Herregud...
Jag ska döda dig! Sam!
Fan! Varför hade du så bråttom? Vi korsade Korsika på fem minuter.
Skakade vi av oss dem eller inte?
Vilka då? Ingen har följt efter oss.
Jag vill bara spy överallt.
Jag trodde det, förlåt.
Men du var grym.
Tack.
Jag fällde ner visiret.
Läget? Inte för trött?
Jag mår bra.
Och ni då? Gick det bra?
Ja, toppen.
- Har vi allt? - Ja. Tack. Här.
Och ni två... Kom ni överens?
Ja... Det tror jag.
Nu kommer vi bra överens. Men jag har tråkigt. Det är dödstråkigt.
- Jaså? - Jag måste bli kär eller älska.
Annars blir jag spänd.
- Vem som helst. En, två, tre stycken... - Visst.
Vi kan väl ringa Clarence?
Det är ju en.
Jag hittade rullskridskor i sovrummet. Du har aldrig sett mig. Jag äger.
- Jag klarar mig. - Du klarar inget utan oss.
Det är en riktig fest, tjejer.
Med lokala specialiteter och allt. Pétanque. Och glass!
- Var fan är han? - Vem?
Ser ni honom? Clarence.
Vi kom precis.
Han skulle vara här. Jag ska se om han är på piren.
- Helt otroligt. - Jag ska äta.
Han kan funka.
Jag letar inte efter nån.
Du som alltid letar, visst är han snygg?
- Glöm det. Hon har frusit. - Va?
Hon väntar på sin prins, vit som snö. Hon är i sin... glaskista.
Hon hör inte vad du säger.
Du skulle kunna säga att hon kommer att tröttna på att jaga nya människor.
Att hon borde älska sig själv mer.
Det kanske är dags att ha sitt eget hus, ensam, med en liten trädgård.
Nåja. Det kommer aldrig att hända.
Han kommer att dyka upp i sina slitna skor,
och hon kommer att vakna upp igen.
Ja.
Min tjej hette Émilie. När vi träffades...
...såg hon mig direkt. Jag behövde inte låtsas vara nån annan.
Sen hon dog...
Jag vet inte vem jag är utan hennes blick.
Jag saknar henne så mycket att det gör ont.
Det är fruktansvärt att förlora blicken från nån som älskar en.
Jag ser dig.
Vi ser dig.
När tänker du knulla mig?
Vilken romantiker. Föredrar du en båt eller en villa med havsutsikt?
- Är du romantiker? - Det är tack vare dig.
- Vad då? - Som jag är romantiker.
Jag fattar inte, men så nära som möjligt går bra.
- Där borta. - Suveränt. Hjälp mig, så jag inte dör.
- Jag kan inte dö innan vi knullar. - Nej.
- Vänta. Där är en annan kille. - Det finns ingen annan. Inte längre.
Nej, i sovrummet. Där är en annan kille.
God kväll.
Känner du honom?
- Nej. Gör du? - Nej.
- Har du tagit fel på rum? - Nej.
Jag såg er tidigare när ni dansade.
Jag tyckte att ni var snygga.
Så jag tänkte fråga om jag kanske...
...kan vara med.
Vara med hur då?
- Med er. - Wow...
- Har du aldrig provat? - Nej.
- Vill du inte prova? - Nej.
Det är romantiskt att dela med sig. Särskilt första gången.
- Nej. - Jag lovar. Lita på mig.
Vad gör du?
Vem är du?
Vem är du själv?
Vill du ta en paus?
Ringa din mamma?
- Fan... - Vill du verkligen inte ringa din mamma?
Det finns ett pris på mitt huvud, men jag trodde inte att de vågade sig hit.
Jag borde ha sagt nåt.
Ingen fara. Vi behöver inte berätta allt.
Du frågade om albanerna som dödade din kanin. Jag har hittat dem.
Deras chef heter Skender Lulgjaraj.
- Vad vet du om honom? - Dockansikte, stora svarta ögon.
Han driver två klubbar och är baserad i Bardi i Italien.
Han skryter alltid om sina pengar.
- Okej. - Han är en farlig typ.
Tack.
- Lova att du är försiktig. - Oroa dig inte.
- Jag gillar inte att bli förföljd. - Det är få som gör det.
Vad gör du här?
Jag vaknade i morse med en konstig känsla.
Jag saknade dig.
Vad vill du egentligen?
Okej... Din nya rekryt?
- Ska du äntligen byta ut den andra? - Nej. Jag tänker behålla båda.
- Vad vill du? - Vad vill jag?
Bara att vara här, med solen rakt över oss. Med dig.
Minns du våra första uppdrag? När det bara var du och jag?
Vi var det bästa teamet, eller hur?
Nu när du understår dig att ge mig nåt är det bara för jobbet.
Vårt team handlade bara om jobbet.
Är du svartsjuk eller melankolisk?
Jag är mycket mer än så.
Jag vet.
- Jag har saknat dig. Hur var din kväll? - Jag berättar senare.
Jag hittade de jävlarna som dödade Santos. Ska vi ta dem?
- Vad fan har hänt med dig? - Inget.
Jag vet inte. Är det inte lite farligt?
- Och? - Jag vet inte. Vi har inte förberett oss.
- Och? - Okej.
- Jag vill att Sam följer med. - Okej.
- Bra. Jag hämtar henne. - Okej.
- Sam? - Ja?
Vi ska till Italien för att hämnas en kanin som jag tyckte om.
- Men när ska vi stjäla tavlan? - När Abner kommer i morgon.
Skender Lulgjaraj?
God dag.
Vi hörde att ni letade efter dansare. Vill ni ha dansare?
Vi ville presentera oss.
Ska vi visa?
Vänta. Vi parkerade där borta.
- Just det. - Kommer du ner?
Tack.
Du berättade inte om din kväll med Clarence.
Jag kan inte koncentrera mig.
Du ska kissa, inte spela schack.
Jag är blockerad.
Vad ska ni med en racerförare till om ni måste kissa var femte minut?
Irriterande.
Okej, det går inte.
Är du okej? Kommer du?
Vad gör du?
Vad är det?
Jag är gravid.
Nej, du ljuger.
Jag är gravid.
Nej, du ljuger.
Hon ljuger.
Är det sant?
Vi ska ha barn.
- På riktigt? - Ja.
Jävlar...
Vi sitter i skiten.
- Jag har två. - Kom igen.
Jag har... Varginna.
Va?
Vänta. Varginna är fint. Ja...
Och Sunrise.
Herregud! Tror du att vi är i Beverly Hills?
Barn kan stämma en när de fyller 18.
- Jag ska säga hennes namn. - Varsågod.
- Hon ska heta... - Ja?
Raoule, med E.
- Lägg av. Raoule? - Ursäkta?
- Säg det till henne. - Raoule?
Om du vågar.
- Raoule? - Raoule är fint.
Försiktigt. Vi har en gravid kvinna ombord.
Så där, ja!
Korsika.
Hur mår du?
Hur mår du, Abner?
Hej.
- God dag. Sam. - Jag vet. Abner.
Det här är Rosas fårfålla.
Okej, jag ska förklara.
- Gör vi det i kväll? - I morgon.
- Vad väntar vi på? Inbrottssäsongen? - Kul. Nej, det är fotbollsderby.
Alla vakter sitter fast vid tv:n. De patrullerar bara i halvtid.
Det är viktigt att ni väntar på min signal innan ni går in. Ni gömmer er i kapellet.
Okej? Tills matchen börjar igen.
Okej.
Tavlan finns på översta våningen. Ni kommer från tunneln, så ni måste gå...
- Upp. - Går vi upp?
Ni går upp.
Var är jag?
Du väntar på Alex och Carole i bilen på torget.
När ni har tavlan ses vi på utsiktsplatsen.
Okej, men hur ska vi komma in?
Ni behöver inte komma in. Ni är redan där. En trojansk häst.
Vi gör som grekerna. Lätt som en plätt.
- Vet ni vad jag kallas? - Nej.
- Vad då? - Hjärnan.
- Är du säker? - Ja, jag är säker.
Folk kallar mig det, även när jag inte är med.
Det är nog ironiskt.
Och var är du?
Jag är i matvagnen och gör varmkorv. Förstår ni? Måste jag översätta?
ABNERS VARMKORV
- Ska vi sätta upp stolar? - Nej, ingen kommer. Det är inte lönt.
Nej.
- Hej, Sam. - Hej, Abner.
- Vet du vad jag tänker på? - Nej.
- Pappan. Vem var han? Har vi träffats? - Nej. Bara en kille som aldrig får veta.
Tänk. Ett barn utan man.
Det är precis så jag har tänkt det, men mitt eget.
Ja, jag är själv förvånad.
Då ser hon inte ut som jag. Tänk annars, min kropp och din visdom.
Dra åt helvete.
Jag tänker inte vänta på grönt ljus. Jag har redan fått kramp.
- Vad gör du? - Den här trojanska hästen är bara dum.
Vi måste vänta på signalen.
Derbydags, festdags.
Ja, Korsika har väntat på det här ögonblicket i sju år.
Matchen mellan Bastia och...
- Jag är lite hungrig. - Jag med.
- Kör hårt. Vi har massor. - Javisst.
- Inte illa. - Vi har nog för en armé.
Fan också.
Du har otroligt lite tålamod. Hur ska vi kunna ta hand om ett barn?
Jag är den coola mamman och du är den störiga mamman.
Abner?
Vi drar.
- Abner? - Varför svarar han inte?
Jag är inte särskilt optimistisk.
Inte illa.
- Tror du att det går? - Ja. Oroa dig inte.
Vad fan är det här?
God kväll.
Kan vi få lite mat?
God kväll.
Gör ni varmkorv?
- Ja. - Då tar jag en med pommes, tack.
Går det bra, eller...
Visst. Vi ska bara sätta upp stolar.
Produktionen köper korv. Kom.
- Varför inte? - God kväll.
En varmkorv, tack.
Vi är bortskämda.
Titta. Clarence gav mig en Extrema Ratio.
Så gullig.
Det är kärlek.
Titta, mörkerglasögon.
Ta det lugnt. Vad... Vi ska inte använda allt det här.
- Vad var det jag sa? - Vad då?
Du är den störiga mamman.
Jag ska gottgöra det.
Då så. Sam, vi går in. Vi har kommit ut ur statyerna.
Säg till Abner om du pratar med honom. Vi går. Vi avancerar.
Abner? Abner, hör du mig?
Du måste flytta. Här är reserverat för lastbilar.
Ursäkta?
Har du inte fått planerna? Alla skiter i dagbeskedet, är det så?
- Jag är ledsen. - Kan du stå där borta? Tack.
Mathurin? Leo anropar Mathurin. Ja.
Abner? Jag vet inte om du hör mig, men tjejerna är ute,
och nån bad mig att flytta mig.
Jag vet inte om det var planen, men jag flyttar.
Och... jag vet inte vad ett dagbesked är, stackars tjej.
Hörde ni, tjejer? Det är folk i klostret.
Vänta.
Jag föredrar riktiga kulor framför bedövningspilar.
Men vi kan inte döda riktiga vakter.
...borde komma snart. Det har gått bra hittills.
God natt.
- Carole anropar Abner. De hör inte. - Var gör ni?
Ur vägen, tack.
Sam? Hör du mig?
Okej.
Funkar ingenting på honom?
- Jag sa ju det. Riktiga kulor är bättre. - Vi måste upp. Vi har ingen täckning här.
- Sam? - Ja, Carole?
Det funkar. Är du på plats?
Jag fick flytta. Jag hamnade i bild.
Va? Vad då för bild?
Bilden i kameran.
Kameran? Vad pratar hon om?
- Hej. - Hej.
- Hur är läget? - Bara bra.
Akta kostymerna.
Kollade du klipp två för klaffel?
Jag kollade allt, men jag glömde färgen på boan.
- Hon borde kolla i manus. - Visst.
- Vi måste dra in Mylènes korsett igen. - Ja, och hon måste till hår och smink.
- Ja. Hur blir det med middag? - När är det? Det är viktigt.
Det är helt otroligt...
- Vad ska vi göra? Ska vi dra oss ur? - Nej.
Vi utnyttjar det för att ta oss ut som om inget har hänt.
- Okej. - Carole anropar Abner.
Varsågod.
Senap?
En varmkorv.
En korv med pommes.
Hur kan Abner ha missat det här?
- Är du förvånad? - Nej.
- Var det planerat? - Nej.
- God kväll. - God kväll.
Affoufable.
Hallå där!
- Låt mig gå förbi. - Varsågod.
- Lyssnar du aldrig på vad folk säger? - Vad då?
Gynekologen sa: "Ta det lugnt och undvik ansträngning."
Jag är inte sjuk. Jag är gravid. Jag får inte bära saker, så kan du ta dem?
Ni är grymma, men vad är "affoufable"?
- Affoufable...? - Jag vet inte. Det bara kom.
Fan, vad varmt.
Okej, då kör vi.
Fan också...
- Alex? - Vad är det?
Det är en vakt bakom mig. Kan du ta hand om honom?
- Jag kommer. - Tack.
LARM AKTIVERAT
Du är så uppe i varv.
SYSTEM AVAKTIVERAT
Okej. Avaktiverat.
Jag tar tavlan.
Skönt att det är det sista uppdraget. Jag längtar till rotisseriet.
Sam. Var beredd.
Jag är på plats, på en annan plats. Men jag måste nog flytta igen.
- Jag kontaktar er och säger var jag är. - Du! Inte där.
- Jag ska flytta mig. Ingen fara. - Ja.
Ställ dig vid passarvagnen. Kranen och strålkastarna kommer snart.
Kom tillbaka sen och fixa Mylènes green room.
- Ja! - Jag förstod ingenting.
Vad fan är det här?
De flyttar strålkastare.
- Man får inte ens skära i fred. - Abner och hans dumma planer.
Skynda er, är ni snälla.
Okej. Jag måste omorganisera.
Oj, vilken ful utställning.
Visst är den snygg? Jävlar. Vilken grej.
De sa att det skulle finnas vakter, men det är coolt att vi får se tavlorna.
Det ser fantastiskt ut i strålkastarljuset.
- Visst? - Ja.
Vilken tradröv. Ska han prata med dig hela kvällen?
Vad håller du på med?
Jag skär bort den falska duken.
Som vi planerade med...
Med dekorteamet.
Är den falsk?
Ja, så klart.
- Jävlar! Då förstår jag. - Kan du tänka dig?
- Det förklarar vakterna. - Ja.
Så klart. Jag är en idiot. Tavlorna är ju värda miljoner. Så dumt.
Det är inte varje dag man jobbar åt en stjärna.
Vilken seg typ.
Visst är det galet?
- Att göra en video för Mylène Farmer. - Ja.
- Nej! Det är helt jävla otroligt... - Hon är sublim! Mylène?
- Verkligen? Ja. - Ja.
Du älskar henne.
- Mylène. - Mylène.
Jag gillar henne också.
Fan också...
Hej då.
Ja... Vi ses sen, va?
Vi ses.
På inspelningen.
Så klart. Vi ses.
Hej då.
...den blå vågen i början av andra halvlek. Det andra skottet...
Den funkar. Förlåt, tjejer. Det gick för bra för oss.
Våra korvar var jättegoda. Rosa var grym.
Förresten kanske ni stöter på lite folk, men vi håller oss till planen.
Ni kan komma ut ur statyerna. Vi kör!
Nej...
Okej...
Champagne.
- Bakade du tårtan? - Ja.
Jag förstår varför han har 89 kvinnor. En på varje gård i Frankrike.
- Tack, Abner. - Tack för att du ringde.
Jag fick ditt meddelande. Berätta.
- Jag behöver din hjälp. - Okej. Vet Gudmor om det?
Nej. Håll Gudmor utanför. Det är hela poängen.
- Jag ordnar ett team. - Okej.
- Jag ringer med detaljerna. Tack. - Ingen orsak.
- Vem pratar du med? - Dig.
Clarence kom förbi förut. Han ska till Mexiko ett halvår.
Jag sa "Vi då?" och han sa bara:
"Jag får klara mig själv. Du kan inte rädda mitt liv varje gång."
Det betyder väl hej då? Det betyder ciao.
Jag älskar dig.
Jag med. Jag har ändå inte tid. Jag ska ha barn.
Efter vår sista leverans i morgon är vi fria från Gudmor.
Jag är på plats, raring.
Var försiktig med var du står, okej?
En varning. Jag vet inte vad hon gjorde, men håret kan bli en chock.
Popkonst... Konsten att ge mening åt allt som är... kitsch.
Sa jag inte att Carole var bäst? Är överföringen klar?
Det har varit ett nöje att göra affärer med er.
Tycker du om färgen?
Den är överraskande.
Oroa dig inte. Jag är fortfarande en väldigt brun blondin.
- Vi måste prata. - Så klart, min kära.
Vi går dit bort. Det blir tystare.
Fan, hon rör sig.
Den subban.
Carole, jag ser dig inte längre.
Rör dig inte, okej?
Jag har memorerat din position.
Lyssna noga.
Det finns två berättelser. En kallas fiktion, den andra verklighet.
Jag bryr mig inte om fiktion. Verkligheten ser ut så här:
Jag sitter med ryggen mot fönstret. Ja, jag. Jag vet precis vad det betyder.
Det här är vad som kommer att hända. Jag tänker inte röra mig.
Alex skapar ett team med den nya tjejen, Sam.
Du stannar hos mig.
Ingen dör. Ingen blir ledsen.
Hör du mig, Alex?
I din korkade hörsnäcka. Måste jag upprepa det?
Du vet att jag hatar att upprepa mig.
Fan, det här börjar balla ur.
Är du rädd?
Jag litar på dig.
- Och du? - Litar jag på dig? Nej. Aldrig.
Affoufable.
Vad betyder det?
Det får vi aldrig veta. Klockan 11.50.
Du är galen.
Är du galen eller är du tanklös?
Jag är mycket mer än så.
Det vet jag.
Men glöm inte en sak.
Om mitt blod flödar, gör ditt också det.
Alex...
Klockan tolv.
Vad händer?
Dödade jag Gudmor?
Livvakterna är på väg.
- Vad gjorde du första gången vi sågs? - Säg inte så. Du skrämmer mig.
Fan. Det står folk i dörren. Jag täcker dig.
Skottlossning på Rue Eugène Manuel.
Vi var i Amsterdam. Du satt på en uteservering.
Du bråkade med en kille.
Du kastade honom i kanalen.
Jag älskade dig direkt. På en gång.
Då, om nån gjorde dig förbannad, kastade du dem i vattnet.
Om du inte har en plan är vi döda.
Polisen kommer.
Flytta er! Ni kan inte stå här!
Fan, jag fick nog inte alla.
Du har aldrig varit rädd för att hoppa från tak. Vad gör du?
Jag har sett hur du har glömt bort dig själv.
Jag skiter i det. Sluta nu.
Du är så rädd för att bli älskad... att du inte tar emot nåt från nån.
Sluta!
Det är inte att du bara hittar idioter. Det finns många idioter.
Väldigt få män kan älska nån som du.
För tjejer som är snälla...
...starka, smarta, roliga, och som inte behöver bli beskyddade...
De är inte lätta att älska. Som man hade jag varit rädd för att älska dig.
Kan du lova mig...
...att du tar dig tid att släppa in nån i ditt liv som förtjänar dig?
Jag lovar ingenting!
Om du vill fortsätta har du Sam. Ni är fria. Ni kan bli era egna chefer.
- Ni kan fortsätta. - Jag vill fortsätta med dig.
Vad fan håller du på med?
Jag klarar mig inte. Det vet vi.
Fokusera, Carole. Tänk på barnet. Vi ska ha en familj. Du får inte.
Det vore inget liv för ett barn.
Snälla, inte så här. Jag vet inte. Gå upp på taket. Gör nånting, för fan!
- Alex... - De är på väg upp. Fan!
Gå upp på taket. Gör nånting, snälla. Lämna mig inte ensam.
Försvinn därifrån, Alex.
Nej. Jag klarar mig inte utan dig.
Det gör du visst.
Min älskade, du är starkast. Du har alltid varit starkast.
Självklart klarar du dig. Gå nu.
Jag kan inte.
- Gör som jag säger. Gå! - Jag kan inte.
Gå! Lyssna på mig! Gör som jag säger för en gångs skull. Gå!
Ser du inte att jag gör det för oss? De har stulit så många år.
Gå nu. Du är fri.
Lägg ner vapnet!
...nån har blivit skjuten...
Krypskytt på tredje våningen!
Krypskytt på andra sidan gatan.
De har sett dig. De kommer, Alex.
Lämna allt. Jag tar hand om det. Den är laddad, men inte osäkrad.
Fan...
Nej, jag kan inte.
Alex, andas och stanna hos mig.
- Nej... - Koncentrera dig.
Du måste hitta rum 14. Därifrån kommer du upp på taket.
Kom igen, 14.
Vill du ha kaffe?
Kaffe?
Efter fyra år, Alex? Kaffe?
Inga kramar. Inga pussar?
Inget "Trevligt att se dig igen.
Förlåt att jag inte hörde av mig, men jag var för ledsen"?
Precis. Jag var för ledsen.
Jag ringde flera gånger.
Jag såg det.
- Min mobil kan ta emot samtal också. - Va? Det måste vara en jävligt bra modell.
Vill du ha kaffe?
Jag kom för att jag behöver dig.
Och för att jag saknar dig.
Tur och retur till solen.
En sista gång, jag lovar.
Jag har inte rört ett vapen på tre år.
Jag vill inte rekrytera dig. Jag vill bara att du följer med. Du kan alltid gå.
Om du inte kommer om tio minuter förstör jag dina dumma tomater.
Jag kan inte.
Nå...
Vad gör vi här?
Vad heter du?
Raoule, med E.
Jag ska döda dig.
Ja, jag vet.
Berätta vad som hände.
Jag ska förklara allt.
Jag är ledsen. Förlåt.
Raoule!
Kommer du?
Det här är kul, men ni är döda.
På allvar.
Kom, min kära.
- Så där, ja. - Jösses...
- Min kära. - Du måste berätta.
- Jag vill höra en historia. - Jag med.
Kom då.
- Jag vill ha en stor historia. - Kom, vi ska berätta en stor historia.
Fan, jag glömde min... Jag glömde min replik.
Kram!
Sen... Hon skrattar.
Fan, det finns ingen där.
Jävlar! Den skrämde mig.
Jag fick motorstopp.
Förlåt.
- Fan. - Sluta skratta. Nej.
Men det här...
Det är galet hur rigid... Fan också.
Korvarna som fingrar på din vän... Fan.
Korvarna som fingrar på...
Korvarna som hon...
Korvarna som din vän fingrar på...
- Syns det om jag gör så här? - Ja.
Kanske så här.
Nej. Det går inte.
...att hitta folk som inte känner mig.
Är det rätt replik?
- Varför dricker du inte? - Jag vet inte...
- Varför... - Förlåt.
Varför dricker du inte?
Ta det lugnt, raring.
Okej, han skiter... Okej.
Energi!
27A... Fan.
27A/2, tagning ett... två.
27A/1, tagning två.
Slut.
Bryt.
Undertexter: Peeter Sällström Randsalu