~ YES MAN ~
Traducere de: Felixuca şi Danineji_genius Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
NUMĂR ASCUNS
Nu.
Asta înseamnă "nu".
Bună ziua.
Carl, ştiu că tu eşti.
Bună, omule.
Chiar aveam de gând să te sun. Ce ciudat!
Ajunsesem la numărul tău şi eram pe cale să apăs pe "trimite".
Ţi-ai ascuns numărul?
Da, aşa am făcut. Nu răspunzi niciodată când nu o fac.
Deci... ce faci?
Stau prin casă...
- Mi-ai primit mesajul, nu? - Ce? Mesajul? Ce?
Dacă nu vrei să ieşim diseară?...
Omule, sună grozav, mi-aş dori să pot veni.
Dar sunt foarte ocupat, ştii ce spun?
Nu, nu ştiu. Deloc.
Am nişte lucruri de făcut,
am de rezolvat o chestie.
Ar fi fost grozav în oricare altă seară.
La naiba!
- Ce chestie? - O chestie. Ştii? O chestie.
Dacă ar fi în faţa mea, ţi-aş putea spune ce este.
- Dar ştiu că e o chestie. - O chestie...
Nu cred că ţi-ai trecut nimic în calendar.
Ba da. Nişte chestii specifice.
Ce chestii? Cum ar fi să stai la coadă la închirierile video?
Ce? Ce tot spui?
Nu sunt la centrul de închirieri video.
Sunt în apartamentul meu.
Te văd, Carl. Sunt în faţa centrului de închirieri.
- Nu sunt eu. - Nu?
Ştiu ce se întâmplă.
E un tip care îmi seamănă leit
şi care merge des la acelaşi centru de închirieri video ca mine.
Probabil că pe el îl vezi acum.
Uimitor, pentru că gura lui se mişcă în sincron cu ceea ce spui tu.
Carl, ştiu că nu spui nimic.
Haide, ieşi afară!
- Ştiu că nu vorbeşti. - Ce?
- Carl! - Bine!
Uitaţi cine e aici!
Bună!
Nu-mi vine să cred. Este chiar Carl Allen.
Nu credeam că o să apuc eu ziua asta.
Eşti scump la vedere, bătrâne cowboy.
Nu, dar am multe lucruri de făcut, nişte chestii de rezolvat.
Multe chestii în aşteptare care mă ţin foarte ocupat.
Ştii?
Te-nţeleg, frăţioare.
Ţineam neapărat să fii aici, Carl, pentru că avem de făcut un anunţ.
Dragă, arată-i-l.
Iată-l!
Ne-am logodit!
Doamne, bravo!
- E un pas important, nu? - Da, este unul imens!
Vă mişcaţi repede, e în regulă...
Cât au trecut, şase luni?
- Nu. - Doi ani.
Da, atunci e momentul potrivit.
Deci... vom organiza o petrecere de logodnă pe 21, cu bar deschis.
Ticălosule, ştii cum să mă cumperi.
Carl, poţi veni?
Da, vom vedea.
Ce e de văzut?
Doamne, uite cine e aici!
Nu pic în plasă. Ce e de văzut?
Carl, e un bar deschis. Care e problema?
Vorbesc serios... Stephanie e la bar.
Acea Stephanie?
Da, fosta mea soţie este la bar.
Doamne, chiar e Stephanie.
Se pare că este cu cineva.
Da, par să se distreze. Ce bine... pentru ea.
Ia te uită, îşi ating organele genitale. Nu e uimitor?
Cât mă bucur că am ieşit în oraş!
- Bine, ştii ce? Trebuie să plec. - Nu.
Nu, nu. Carl, vei rămâne.
Au trecut trei ani.
Nu poţi pleca de fiecare dată când îşi face ea apariţia.
Nu are legătură cu asta. Nu are legătură cu... Stephanie!
Carl!
- Peter... - E Stephanie, băieţi!
Bună.
- Prietenul meu, Ted. - Bună.
Nu cred că...
Nici eu nu cred, nu cred...
Pleci?
Da, din păcate. Într-un moment foarte nepotrivit.
Pentru că abia aţi ajuns aici.
Şi tu abia ai ajuns, Carl.
Da, dar are o... chestie...
Da, e o chestie şi...
nu am timp. Sunt în până de timp iar timpul este esenţial.
Oricum, am gonoree.
Asta nu a sunat prea bine. Mă rog...
Ne mai vedem, băieţi.
- Bună, Tillie. - 'Neaţa, Carl.
Ai vrea să vii pe la mine să serveşti mic-dejunul?
Sună grozav, dar nu pot.
Nişte cereale... puţin iaurt...
Nu pot.
Ce zici de nişte pâine prăjită?
Trebuie să merg la serviciu, dar mulţumesc.
Concert diseară, vino să ne vezi!
Tu pierzi. Bună, omule. Vrei... A, tu erai.
- Lasă-mă să ghicesc. "Nu". - Da.
Da?
Nu, ţi-am zis "da" la "nu"-ul tău.
Da.
Persianwifefinder.com. Nu, mulţumesc.
Bal mascat. Da... nu.
Măiculiţă.
Începe.
Carl Allen s-a prezentat la datorie?
Nu sunt soldat, Norman.
Eşti soldat pe frontul finanţelor!
Norman, linia 1.
Nu vrei să răspunzi? În linişte, în biroul tău?
Voi răspunde de aici.
Norman la telefon.
Sigur? Pentru că...
Bine.
Cum spuneţi dumneavoastră.
Îţi aminteşti de promovarea despre care vorbisem noi?
Da.
Nu se va mai întâmpla.
Am încercat să te susţin, la telefon, dar ezitau între tine şi Dean Coe,
şi l-au ales pe Dean Coe.
Nu-mi pasă.
Nu-mi doream contractul chiar aşa de mult.
Mă gândeam că după cinci ani era logic să fiu ales, dar mă rog...
Priveşte lucrurile în felul următor:
măcar nu ţi-au dat papucii.
Ştii ce înseamnă asta?
Concediat?
De unde ştiai ce înseamnă? M-ai mai auzit spunând asta?
Nu, e o expresie destul de întâlnită.
În cercurile frecventate de mine. Eu am inventat-o.
Păi prinde la oameni.
Asta o să te înveselească. Dau o mică petrecere la mine acasă.
E o petrecere cu pălării şi/sau peruci caraghioase.
Omule!
Ce nasol că o să fiu plecat din oraş.
- Nici nu ştii în ce zi este. - În ce zi?
- Vineri. - Sunt plecat din oraş.
Ai vorbit în acelaşi timp cu mine adineaori.
De parcă spuneai ce-ţi pusesei în cap indiferent de ce aş fi spus eu.
Recunosc că afacerile au mers cam prost,
nu se prea caută un magazinaş cu patine cu rotile
când sunt magazine mari de articole sportive, ca "Sport Chalet".
Dar proiectele mele vor revoluţiona industria patinelor cu rotile.
Ştiu asta, Marc...
- Dar nu ai niciun capital. - Niciunul.
- Şi linia ta de credit... - Stă prost.
Nu vreau să par disperat,
dar nu prea mai avem de ales.
RESPINS
NUMĂR ASCUNS Ignoră.
Carl! Nu ne-am văzut de mult!
Nick Lane?
Bună.
Doar nu mai lucrezi la bancă...
Ba da. De asta stau aici, mâncându-mi pacheţelul
şi purtând un ecuson cu numele meu.
Probabil eşti deja director aici.
Aş fi putut fi.
Am primit câteva oferte, dar nu am vrut să mă leg la cap.
- Ce mai face Stephanie? - Bine.
Doamne!
E bine.
Tu ce ai mai făcut?
Am făcut de toate, omule.
Am trăit. Am urcat pe Kilimanjaro.
Am mâncat lilieci în Laos, am tras cu bazooka într-o vacă...
De isprava din urmă nu sunt prea mândru.
Dar am făcut-o, omule!
Pare o nebunie.
Vrei să afli secretul meu?
Sunt un "Om DA".
Cuvântul "da" mi-a schimbat viaţa. Poftim.
Nu, mulţumesc. Sunt bine.
Mă şterg la fund cu "binele" tău.
Bine.
Tu nu vrei să lucrezi aici, Carl.
Ba da.
Ba nu.
De ce nu iei tu piatra asta
ca să o arunci şi să spargi geamul băncii?
- Nu, mulţumesc. - Atunci întreabă-mă dacă eu vreau.
- Vrei să arunci cu piatra? - Da!
- Eşti nebun? - Du-te la seminar, Carl.
Carl, trăieşte-ţi viaţa, nu vei regreta!
NUMĂR ASCUNS Respinge.
- Vrei să vii la concert? - Nu.
Îmi pare rău. RESPINS
- Alo. - Stephanie?
Carl!
Da, eu sunt.
Aveam chef să te sun.
Cred că mi-era dor de tine. Ciudat, nu?
Da, Carl. Eu şi cu Ted plecăm într-o plimbare cu barca.
Grozav!
Ce bine de tine! Ce bine de tine!
Iisuse, Pete! Nu sunt acasă sau sunt ocupat!
Haide, ai ajuns la jumătate, taie-l odată!
Pete? Bună!
Pe unde ai fost? Nu mi-ai răspuns la telefon.
Ce?
Doamne, nu...
Mi-am pierdut telefonul.
Braşoave.
Uite-l.
Da. Uite-l.
Ştii ce, amice? Nu ai venit la petrecerea mea de logodnă.
O, nu!
La naiba! Glumeşti? Era în seara asta?
Îmi pare rău, omule, mi-a ieşit complet din cap.
Mă voi revanşa, îţi promit.
Jur. Alege o zi, oricare doreşti tu,
şi vom ieşi să ne "zgubiliticăm".
Ce înseamnă asta?
Nu ştiu.
Asta nu era o ieşire la bar, Carl.
Era petrecerea mea de logodnă,
de însurat te însori doar o dată!
Eu cu siguranţă nu aş face-o din nou.
Ştiu, Carl. Ştiu că Stephanie te-a părăsit
şi ştiu că eşti acru din cauza asta,
dar acum nu e vorba despre tine, ci despre mine.
Când te-ai distrat ultima oară?
Mereu îţi inventezi scuze.
"Nu vreau să-mi fac obligaţii", "nu vreau să mă leg la cap".
Măcar ştii care e numele de familie al logodnicei mele?
Da! Fisher!
Fishman.
Stai... Fishwall.
Fishwall?
Crezi că numele ei este Lucy Fishwall?
Nu, e greşit...
- O cheamă Burns. - Burns?
O cheamă Lucy Burns, Carl.
Şi ghici ce:
nu îl place pe cel mai bun prieten al meu.
Şi mă gândeam la motivele pentru care te-ar plăcea. Şi ştii ceva?
Nu găsesc niciunul.
Pete, eu...
Nu mai vreau să aud nicio scuză, Carl! Iisuse!
Faci ce vrei. Eu îţi spun doar că dacă nu te schimbi, o să rămâi singur.
Singur, Carl! Singur!
Bună, Carl.
Rooney, vino încoace o clipă.
Carl nu ţi se pare puţin cam ciudat?
Mi se pare mie, sau e cam... mort?
Nu, nu mai mult decât de obicei.
Nu ştiu, înclin să cred că e ţeapăn de-a binelea.
Nu l-am văzut prea des, aşa că nu disting diferenţa.
E adevărat.
Nu a prea trăit.
Nu a fost un prieten bun.
Nu a fost bun la nimic.
Mai e bere în frigider?
Îmi pare rău, asta era ultima.
Asta mă supără.
Suntem pe cale să începem. Vă rugăm să luaţi loc.
Carl! Hei, Carl!
- Carl! Hei, Carl! - Bună, Nick.
Ai venit, omule!
- Stai la locul tău. - Să mă aşez aici.
Ştiam că o să vii!
Ţi-am citit-o în privire, omule! O să-ţi placă la nebunie!
Terrence e un geniu!
O să te facă praf!
E ca o grenadă a minţii!
- Nu sunt sigur că vreau aşa ceva. - Da... dar de asta ai nevoie.
De asta te afli aici.
Trebuie să începi să spui "da", omule. La orice, vreau să spun.
Începe.
Viaţa.
Cu toţii o trăim.
Sau...
Chestii grele.
Schimbarea începe din conştiinţă.
Dar conştiinţa de unde începe?
Din exterior.
Şi cum controlăm exteriorul?
Cu un singur cuvânt...
Şi care este acel cuvânt?
DA!
Cuvântul este "da"!
Da! Da! Da!
Spuneţi-l de un milion de ori.
Spuneţi-l de încă un milion de ori.
Şi cuvântul pe care îl veţi fi spus de două milioane de ori este...
DA!
Vreau să îl invitaţi pe "da" în vieţile voastre.
Pentru că vă va răspunde prin "da".
Când spuneţi "da" la ceva,
acceptaţi posibilităţile.
Strângeţi toate energiile vieţii
şi excretaţi resturile.
Înainte să începem astăzi,
aş dori să le urez bun sosit noilor noştri membri.
- Care dintre voi e nou? - El este!
Tipul ăsta de aici e nou!
Aici.
Iisuse...
Vino aici, viitor "Om DA".
E în regulă, eu sunt simplu spectator.
Nu poţi fi spectator al vieţii, prietene.
Acum, treci aici, sus.
Nu, mulţumesc, sunt bine.
Poftim?
Ce ai spus?
Am zis că sunt bine.
Înainte de asta?
"Mulţumesc"!
Mai mergi puţin înapoi...
- Nu... - "Omul Nu", "Omul Nu", "Omul Nu"!
Tăcere.
Dacă moviliţa cârtiţei nu vine la Terrence...
Terrence va veni la moviliţa cârtiţei.
Cum te cheamă?
Carl.
Lasă-mă să ghicesc, Carl.
Cineva te-a convins să vii astăzi aici, nu-i aşa?
- Da. - DA!
Şi nu eşti prea sigur că e bine ce faci, nu?
- Nu. - "Omul Nu", "Omul Nu", "Omul Nu"!
Eşti mort, Carl.
Spui "nu" vieţii, prin urmare nu trăieşti.
Inventezi scuze faţă de cei din jurul tău
şi faţă de tine însuţi.
Eşti înglodat în aceeaşi slujbă fără viitor
pe care o practici de ani buni.
Nu ai o prietenă.
Nu ai nimic care măcar să se asemene cu o prietenă.
Şi ai pierdut iubirea vieţii tale
pentru că ea nu putea fi cu cineva care nu trăieşte.
Şi în cele mai multe nopţi eşti atât de plictisit
încât nu pot invoca nici entuziasmul necesar pentru a te masturba.
Am dreptate, Carl?
Am avut nişte probleme.
Vom face un legământ.
Vrei să faci un legământ?
- Cuvântul este "da", Carl. - DA!
Când vei pleca din această clădire,
de fiecare dată când ţi se oferă ocazia,
indiferent de ce natură...
- vei spune "da". - DA!
Şi dacă...
spun...
celălalt cuvânt?
Îţi faci o promisiune ţie însuţi.
Şi când încalci o promisiune către tine însuţi...
lucrurile pot deveni puţin cam... riscante.
Ce spui, Carl?
Eşti gata să faci un legământ?
- Da. - DA!
Repetă.
- Da. - DA!
Spune-o din nou!
- Da! - DA!
- Fă-mă să te cred! - Da, da, da!
Da!
Uite-l!
- A fost minunat. - Mulţumesc.
O chestie intensă, nu?
Ne bucurăm să fii alături de noi.
Deci o vei face?
- Nu ştiu. Poate. - Ce ciudat.
Nu mi-am dat seama că ieşim de la un seminar cu "poate".
Omule...
Ai o maşină mişto.
Mă poţi duce la parcul Elysian?
Da!
Sigur că poate. Nu-i aşa, Carl?
Da, de ce nu?
Da!
Nu vei regreta asta, Carl!
Îţi pot folosi telefonul?
Haide, omule, haide!
Să mai înaintez sau te pot lăsa aici, pentru că nu prea contează?
Stai o clipă, nici nu mă pot auzi gândind.
Mai mergi puţin, chiar pe dealul acela, omule.
Spune.
Nu, sunt chiar aici.
Bine. Da.
Ce? Alo? Alo...
La naiba, omule. Ţi s-a descărcat bateria.
Bine.
Mulţumesc.
Mulţumesc, amice.
Ai fost drăguţ să mă duci, oamenii cel mai adesea spun "nu".
Dar am avut noroc în ultima vreme în faţa acelui hotel.
Nicio problemă. Noapte bună.
Mă poţi împrumuta cu câţiva dolari?
Bine.
Ţi-i pot împrumuta.
Da, te împrumut.
Ai foarte mulţi. Mi-i poţi da pe toţi?
Sigur.
Sunt toţi ai tăi.
Fii binecuvântat, omule!
Haide...
Haide, haide...
Perfect.
"Carl, vrei să îi dai toţi banii tăi unui boschetar"?
"Da, vreau".
"Şi ce zici să-l laşi să îţi consume bateria telefonului"
"ca să nu poţi suna la AAA când rămâi fără benzină"?
"Pare să fie o idee grozavă"!
"Ce zici să te plimbi noaptea pe dealuri"
"şi să fii ucis de familia Manson"?
"Nu mă deranjează deloc"!
Haide odată.
CREDIT APĂSAŢI DA SAU NU
"Da" este singura mea opţiune.
"Vrei să cari un container de nouă litri de benzină"
"peste un deal uriaş, până la maşină"?
"Aş putea"?
"Chiar aş putea"?
Noroc bun.
Bună.
Mi-ai făcut cumva poză?
Poate.
Tu ai ai rămas cumva fără benzină?
Poate.
Asta e naşpa.
Am păţit-o şi eu, săptămâna trecută.
Când conduceai la o distanţă ridicolă de casa un boschetar
care ţi-a terminat bateria telefonului ca să nu poţi suna la AAA?
Nu. Dar înţeleg că tu asta ai păţit.
De ce ai presupune asta?
Ţi-a consumat bateria telefonului?
Da.
Se pare că era cel mai popular boschetar de pe planetă.
Avea multe cunoştinţe. M-am bucurat să văd asta.
Mă bucur că am putut să-mi aduc şi eu contribuţia.
Cred că te simţi bine.
Adevărat, adevărat.
Şi fac şi puţină mişcare, ceea ce e mişto.
Vrei să te duc eu?
Pe chestia aia?
Merg prea repede?
De fapt, cred că ar trebui să mergi mai repede.
Dacă facem accident, aşa cel puţin aş muri.
Nu vreau să fiu menţinut artificial în viaţă.
Ce faci?
Fac o poză. Zâmbeşte!
- Nu văd nimic! M-a orbit! - Nici eu! Nu e grozav?
Aşa e bine.
- Mulţumesc din nou că m-ai dus. - Nicio problemă.
Sper să îţi revină în curând culoarea în obraji.
Mie îmi place mai mult să stau pe patru roţi.
Serios? Nu aş fi ghicit. Pari să te simţi în largul tău pe două.
Acum îmi poţi înapoia casca?
Încă îţi port casca.
Mulţumesc.
- Te simţi bine? - Da.
Aş vrea să mai rămâi să ne sărutăm.
- Poftim? - Ce ai spus?
Hei, eu...
Noapte bună.
Da.
"Da" conduce întotdeauna la ceva bun.
Nu evita niciodată oportunităţile.
Pot îmbrăca orice formă.
Alo.
Carl. Sunt amicul tău, Norman.
Şi şeful tău, dar mai mult amic decât şef, nu-i aşa?
Aşa cred.
Nu prea avem personal sâmbătă.
Ai putea să te prezinţi la muncă?
Sigur.
Nimic nu mi-ar plăcea mai mult decât să fiu în bancă
într-o sâmbătă frumoasă.
Da... Locul ăsta chiar are ceva magic.
Mi-ar plăcea să îmi măresc penisul?
Sigur... de parcă aş avea nevoie de aşa ceva.
Toate acestea ar putea fi ale tale. DA sau NU.
Bună. Sunt Faranoosh.
Eşti oare bărbatul potrivit pentru mine?
Aşa cred.
Mă scuzaţi.
Aş dori să vă prezint un plan de afaceri.
În ce domeniu de activitate?
Fac torturi cu chipurile celebrităţilor.
Mickey Rourke!
Nu. E Bono.
Da. Să sperăm că nu are gustul lui Mickey Rourke.
Deci ce ziceţi?
Cred că da.
Interesant.
- Torturi? - Da. Eu am...
mers pe instinct, Norm.
Mi-ai zis "Norm"!
Ar putea rămâne asta porecla mea?
Da, cred.
Drăguţ. Îmi place stilul tău, Ca'.
Asta ar putea fi porecla ta.
Da, Carl e destul de scurt şi aşa...
Ăsta e spiritul de care avem nevoie pe aici.
Da.
- Vrei să afli ce-am făcut? - Ce?
Treaba aceea cu Dean Coe nu-mi dădea pace.
Aşa că le-am zis barosanilor:
"Carl va fi promovat şi la naiba cu Dean Coe".
"Ori împreună cu Dean Coe, cum vreţi voi..."
"Sau îmi dau demisia".
Serios? Ce au spus?
S-au arătat interesaţi de opţiunea ca eu să îmi dau demisia
pentru o clipă.
Dar apoi am scos asta din discuţie!
Bună mişcare.
Şi le-am zis că dacă începi să arăţi puţină iniţiativă
te-aş putea promova.
Da. Şi?
- Şi asta faci! - Da?
Da, treaba cu torturile?
- Da. - Inventezi porecle?
Bine.
Ştii ce? L-am sunat pe Dean Coe de dimineaţă
să-l întreb dacă poate veni la muncă sâmbătă
şi ştii ce mi-a spus?
Nu.
Cum ai ştiut asta?
Păi nu e aici.
- Dar tu eşti aici, Carl! - Da.
Şi de asta îţi voi da ţie postul.
Norman, e uimitor!
Doamne, mulţumesc!
Şi ţi-am mărit şi salariul.
Ţi-am urcat salariul până la 65.
De mii?
Sigur că mii.
Haide să ne bucurăm puţin, "frosif".
Ai văzut ce-am făcut? Am unit "frate" cu "Iosif".
"Frosif"!
Tare, nu?
Foarte tare!
Am fost un mare ticălos şi un nătâng.
Probabil mai mult nătâng decât ticălos,
dar îmi pare rău, trebuia să vin.
Vorbesc serios.
Ne spui ceva ce ştim deja, Carl.
Îţi zic eu, omule.
- Lucrurile s-au schimbat. - Bine. Stai aşa.
- Deci trebuie să spui "da" la orice? - Da. Exact.
Cu ai zis tu, nu eram deschis posibilităţilor, dar acum sunt
şi lucrurile se schimbă pentru mine.
E de parcă a început "era lui DA".
În regulă.
Scuză-mă. Ne mai aduci un rând de băutură?
Şi chiar vom deschide un cont
şi bunul nostru prieten, Carl Allen, se va ocupa de plata lui.
Eşti de acord, nu-i aşa, amice?
Da.
- Da, sunt. - Bine.
Ar trebui să îmi pregătesc cazul de luni dar nu pot rata asta!
Hei, tu! Încă una pe nas!
Vouă chiar vă place treaba asta cu "da".
Carl, a fost grozav!
- Mă scuzaţi! Aş putea... - Absolut!
Nu cred că asta cerea, dar...
Mestecam gumă înainte de asta?
- Ce crezi că faci, tâmpitule? - Hei! Uşurel!
A fost doar o mică neînţelegere.
Spun doar "da" oportunităţii. Trebuie să spui "da" vieţii.
Am făcut un legământ sacru.
Asta a sunat cam dubios.
Cred că ar trebui să ieşim puţin afară.
Nu, Doamne, nu...
Bine! Mă descurc.
Dacă voi câştiga, îţi duc fata aia frumuşică la un bal.
Pentru că merită asta.
Orice fată frumoasă merită să meargă la bal.
Ce frumos!
O să te pocnesc în mutră, omule!
Am eu grijă de tine.
- Nu ai grijă de nimeni. - Iartă-ne, omule. E vina noastră.
Nu m-am mai bătut din clasa a şaptea!
Hei! Ne batem sau ce?
Da, ne batem.
Ne vom bate. Vrei să o încasezi?
Pentru că sunt gata de acţiune, bine?
Unde m-am dus? Oare unde m-am dus?
Cum să te lupţi cu ce nu poţi vedea?
Ai văzut "Legenda lui Billy Jack"?
Pentru că o să proiectez piciorul ăsta fix pe partea asta a moacei tale.
Şi nu poţi face nimic în privinţa asta.
Hai să ne lovim uşurel, bine?
Dar să iasă un spectacol bun.
Ce?
Mai întâi trebuie să stabilim regulile în ring.
Şi regulile sunt... că nu e nicio regulă!
Idiotule! Nu sunt omul care trebuie!
Poate-ar trebui să începi să fii omul potrivit.
De asta ai fost pocnit, pentru că nu ai atitudinea potrivită.
Sunt aici, puţoiule!
Doamne! Ce amuzant!
Eşti...
- Apucă-l de braţe. - Am terminat aici.
Uite, am băut... A băut foarte mult.
Serios, omule. Mă bucur că am trăit experienţa asta.
Cred că ne-a făcut pe amândoi să creştem ca oameni.
- Sună-mă. - Ticălosule!
Am făcut-o, băieţi!
Fata o să meargă la bal?
Nu. Nu va face asta.
Bine. Tillie.
Iată-te.
- Bună, Carl. - Cu ce te pot ajuta?
Mă întrebam dacă mă poţi ajuta să pun nişte rafturi pe perete.
Serios?
În regulă. Ăsta ar trebui să fie bine fixat.
Ne vedem mai încolo, Tillie.
Minunat, Carl!
Nu aşa de repede.
Ce faci?
- La naiba, am uitat să merg la bancă. - Nu e nimic.
Încep să devin aşa de uitucă.
Se întâmplă, la vârsta mea.
Nu-ţi face griji.
Va trebui să te răsplătesc cumva.
Să îi fac un serviciu unei vecine îmi este suficient.
Eşti aşa de chipeş...
Cum de nu te văd niciodată cu vreo fată?
Păi... nu am vreo relaţie serioasă dar ies cu cineva.
Ai vrea să te eliberezi de tensiune?
Poftim?
Ştii tu... Să te eliberezi de tensiunea sexuală.
Am terminat treaba.
Nu trebuie să faci nimic, Carl. Întinde-te
şi mă voi ocupa eu de tot.
Nu prea ştiu ce să spun.
Sunt blocat. Sunt mut de uimire.
Nu ştiu dacă voi putea spune "da" la aşa ceva, Tillie.
- Haide! - Mulţumesc pentru ofertă
şi am o chestie de făcut, deci...
ne mai vedem.
Vecinii ăştia ai mei!
Haide!
Terrence mi-a zis că asta voi păţi dacă voi spune "nu".
E ridicol.
Dacă vreau să spun "nu", voi spune "nu"!
Ce căţel cuminte!
Relaxează-te. Mă ocup eu de asta.
Doamne! Doamne, nu!
Faci chestia aia...
Bal mascat.
Veniţi îmbrăcaţi ca personajul preferat din Harry Potter.
Sigur, Norm.
RĂSPUNS DE LA UN INVITAT. CARL ALLEN VA VENI.
Serios? Mereu am vrut să o încerc. Da.
Deci să aştept livrarea cândva între 08:00 şi 17:30?
Bună ziua. Ne întrebam dacă aveţi o clipă liberă să discutaţi
despre Biserica lui Iisus Christos şi a tuturor sfinţilor.
Da, intraţi.
Cercetaşele cu prăjiturele!
Cercetaşele.
Da! Super!
Hei! Chiar funcţionează!
E minunat, omule! E minunat!
"Vreţi să luaţi lecţii de chitară"?
"Vreţi să învăţaţi să pilotaţi"?
Da, aş dori să învăţ coreeana.
Meserie!
Cum mi-a zis?
Vreţi să ajutaţi persoanele fără adăpost?
Veniţi şi luaţi! Poftim.
Vrei şi tu?
Vreau să încep o afacere cu distribuţia de fertilizante.
ACCEPTAT.
Următorul!
Vrei să vezi... A, scuze.
Ştii ce? Mi-ar plăcea la nebunie!
Te-ai ţinut bine pe poziţii!
Poftim.
Bună.
Am venit.
Grozav.
Da.
O bere, te rog.
În zorii timpului, pe altă lume...
era o formaţie...
şi noi eram acea formaţie.
Şi acea formaţie cântă rock'n'roll...
Şi acea formaţie avea mii de fani...
Şi acea formaţie era grozavă.
Bună, Jake, Penelope, Rodrigo, Phillip, Zachary.
Suntem Munchausen by Proxy.
Glumeşti.
Eu trebuia să mă despart de tine
Cine eşti tu? Cine eşti tu?
Vreau să-ţi frâng gâtul şi să scuip pe tine
Cine eşti tu? Cine eşti tu?
După mine ar trebui să fii mort
Cine eşti tu? Cine eşti tu?
Ridic din umeri şi mă întreb ce urmează.
Cine eşti tu? Cine eşti tu?
L-ai întâlnit vreodată pe Mike Radian?
Este un hacker.
M-a ajutat să îţi şterg pagina de pe Myspace.
Şi pagina formaţiei tale.
Şi pagina de pe Facebook.
Navigare plăcută, nenorocitule!
Nu mă suna după ora 23:00. Nu se va mai întâmpla,
s-a întâmplat o dată, s-a întâmplat de două ori,
s-a întâmplat de trei ori, poate de patru ori
poate de cinci ori, poate... poate de şase ori
poate de şapte ori, nu, nu, nu, nu, nu.
Nu sunt telefonul tău sexi târziu, în noapte.
Nu mă suna după ora 23:00...
Nu se va mai întâmpla.
Mă poţi suna la 22:59 dar nu mă suna la 23:00
pentru că nici nu intră în discuţie.
Îmi dai nişte apă?
Eşti tipul cu sărutul, fără benzină!
Ne-am sărutat?
Aşa este! Acum îmi amintesc.
Ce cauţi aici?
- Nu-i aşa că e o nebunie? - E o mare nebunie!
- Mă urmăreşti? - Nu. N-aş face niciodată asta.
Apropo, noua mobilă din sufragerie arată grozav din curte.
- Super... spectacolul. - Mulţumesc.
Versuri percutante.
Tu le inventezi?
Sunt inspirate din experienţele mele personale.
Vrei ceva de băut?
Nu pot. Trebuie să mă trezesc devreme.
Deci trebuie să plec, dar...
Serios?
Mă poţi conduce însă la scuter.
Am înfiinţat un grup de jogging foto
pentru cei care vor să facă mişcare şi să practice fotografia.
E o chestie foarte la modă, acum.
Ne întâlnim în parc şi alergăm vreo 8 km
la ora şase dimineaţa.
Nu m-am mai trezit la ora 06:00... niciodată.
- E devreme! - Da.
Dar e momentul perfect pentru a face poze.
Deci cânţi într-o formaţie, faci chestia cu alergatul şi pozele...
Ce altceva?
Orice îmi doresc.
Lucrez voluntară la adăposturile pentru cei fără locuinţă,
mai şi pictez puţin...
Frumos. Şi eu am făcut nişte muncă de caritate.
Şi am şi pozat nud, ca să ştii.
E bine de ştiut.
Dacă am nevoie vreodată...
Oricum, răspunsul meu este "da", mi-ar face plăcere să ne vedem.
Nu te-am invitat în oraş.
M-a indus în eroare comentariul legat de pozele nud.
Tu ai spus asta.
Oricine-ar fi spus-o, m-am simţit foarte jenat.
De ce nu vii mâine, la cursul meu?
Nu mă mai sufoca, serios.
E mult prea devreme.
Da, mi-ar face plăcere.
Bine.
- Atunci ne vedem mâine... - Carl.
Allison.
Da.
Carl, mergem în cluburi, avem o navetă de Red Bull
o să petrecem toată noaptea.
Vii?
Da.
Bine, băieţi, sunteţi gata? Camerele sunt încărcate?
- Allison? - Da.
Trebuie să folosim bliţul?
Nu când e soarele sus, Reggie.
Ce noapte super, băieţi!
Vă pricepeţi la femei, respect asta.
Sunaţi-mă pe mobil săptămâna asta. Să o facem lată din nou!
Să ne mai vedem să ne facem de cap!
Te înţeleg, omule.
Lee, abia te cunosc, dar mă simt în largul meu.
Uite cât de mult mă apropii.
Bună, Allison! Sunt eu, Carl. Sunt aici.
Allison!
- Cine era tipul ăla? - E noul meu prieten, Lee.
Este o "soră medicală" masculină. Ce mişto am mai făcut de el!
Ne-am dat în stambă aseară, a fost o nebunie!
Pari puţin cam agitat.
Am băut câteva Red Bull.
Ai băut vreodată Red Bull? Eu nu mai băusem,
dar am băut aseară şi mi-a plăcut mult Red Bull.
Am un colier nou. Străluceşte la întuneric.
Nu se prea vede acum. Ar trebui să fac aşa.
Asta e ceva.
Red Bull nu-ţi provoacă şi căderi abrupte de energie?
Nu, nu, nu prea cred. Nu.
Nu.
După ce alergăm ar trebui să bem un Red Bull.
Bei un Red Bull? Eu beau un Red Bull.
Asta înseamnă două Red Bull.
- Bine, ar fi... - Red Bull.
- Sună... - Red Bull.
- Cred că... - Red Bull.
Bine! Multă energie, îmi place!
Oameni buni, el e Carl. Carl, aceştia sunt restul oamenilor.
Bună, tuturor!
Haide! Să facem mişcare!
Carl, eşti bine?
Stai acolo.
Ce bună e!
Nu prea ştiu cum să te iau.
Eşti cam imprevizibil.
Cam misterios.
Ştii, Allison, îmi place să îmi menţin spiritul tânăr,
îmi place să trăiesc la maxim, din plin.
Dacă nu-ţi convine, ar trebui să îi punem capăt aici.
Îmi place asta!
Nu ştiu cum pot trăi oamenii făcând aceleaşi lucruri plicticoase, zi de zi.
- Mai bine împuşcă-mă! - În cap!
Serios, mă vedem cu un tip şi am fost uimită
cât de deplin mulţumit era să îşi trăiască viaţa
ca într-o cutiuţă minusculă.
Ştiu, e atât de frustrant!
I-aş lua pe oamenii ăştia şi i-aş scutura bine.
Le-aş spune: "Treziţi-vă"!
"Pierdeţi un lucru micuţ numit Viaţă"!
- E aşa de adevărat! - Da.
Şi ce s-a întâmplat cu băiatul din cutiuţă?
Nu a mers, e o poveste veche.
Aceeaşi poveste despre care cântai seara trecută?
Poate.
Băiatul din cutiuţă: subiect sensibil. Nu mai insista.
Bine, dacă vrei neapărat să ştii,
am locuit împreună,
credeam că el este alesul sau cum vrei să îi spui
şi apoi, surpriză. A pus capăt relaţiei.
Din senin, fără motiv, a plecat şi nu l-a mai văzut niciodată.
Cred că a fost greu. Îmi pare rău.
Data viitoare ar trebui să mă avertizezi că îmi vei spune povestea,
ai cam lălăit-o.
O să mai lucrez la asta.
Rezumă-te la fapte.
A fost... foarte sănătos.
E spontană, e curajoasă.
Nu are habar de ce face.
Şi nu îi pasă.
E opusul meu total.
Carl, poţi să îmi dai "tulula"?
Sigur, Faranoosh.
Voi doi cum v-aţi cunoscut?
Persianwifefinder.com. E destul de mişto.
Ar trebui să arunci şi tu o privire.
Sunt logodit.
A, da.
Vorbeşti despre Allison în faţa lui Faranoosh?
E în regulă, abia ne-am cunoscut.
Ştie că nu e o relaţie exclusivă.
În afară de asta, nu e deloc genul meu.
Te pot auzi.
Scuze, Faranoosh.
Oricum, n-aş fi cunoscut-o pe Allison dacă nu îi spuneam "da" boschetarului.
Şi nu ai fi nici la întâlnire cu o iraniancă ciudată.
Fără supărare, Faranoosh.
Nu m-am supărat.
Nu mi-am dat seama că am de-a face cu un "Om NU".
Nu, cred că e grozav.
Ia asta din faţa mea.
Lucy! Lucy, Faranoosh. Faranoosh, Lucy.
Bună.
Prietenele mele au fost tare nesimţite
şi nimeni nu s-a oferit să dea o petrecere pentru mireasă.
Am o idee.
Carl, ai dori să organizezi o petrecere pentru Lucy?
Da! Sigur! De ce nu? Ar fi grozav! Mi-ar plăcea.
Problema s-a rezolvat.
- Serios? - Da.
Mulţumesc, Carl.
Mulţumesc, eşti foarte drăguţ.
- Ce drăguţ, Carl. - Mulţumesc, Faranoosh.
Am uitat, trebuie să aleg costume pentru mine şi Allison.
Ce fel de costume?
Vrăji!
- Glumeam. - Nu-i nimic, am blocat-o.
Ce costum tare, omule!
Mai aveau doar costume pentru copii.
Ea este Allison. Şi bagheta ei, Magmesaquaea.
- Bună! - Tu trebuie să fii Norman.
Da, încântat de cunoştinţă!
Mulţumesc că aţi venit. Intraţi.
Avem băuturi, gustări şi oameni de treabă, ca voi doi.
Ţineţi-vă bine, o să fie o noapte nebunească.
Treci acolo şi joacă!
- Haide! - Vă place sosul?
Mai am tone, de la Metro.
Am un card exclusiv de membru
şi cu el am acces peste tot.
Pot cumpăra cantităţi mari din orice la preţ redus.
Şi nu mai poate face rost şi altcineva de un astfel de card?
Nu, nu cred.
Dar pot vorbi cu cineva, dacă vrei.
Da, pune o vorbă bună pentru noi.
Nu mă duc acasă.
Nu cu adevărat.
Bine, gaşcă. Cine vrea să se uite la "Camera Secretelor"?
Mulţumesc că aţi venit.
- Încântată de cunoştinţă. - Şi eu, mulţumesc.
- Aşa este. - Vine...
Cu un braţ dau mâna şi cu celălalt te îmbrăţişez.
Mulţumesc că mi-ai explicat.
- În regulă. - Pa.
Bine. Toţi cei din Expresul spre Hogwarts,
următoarea oprire, Azkaban!
Vrei să conduci tu?
Conduci mai bine.
Da, nu e rău, nu-i aşa?
Da, mă descurc.
Am o idee.
- Nu poţi face asta. - De ce?
Ţi-e frică?
Vine cineva! Cred că văd pe cineva! Grăbeşte-te!
- Asta e o nebunie! - Ştiu.
Dar e grozav.
E ireal!
Sunt absolut de acord.
Să ştii că nu am mai lăsat pe nimeni să îmi conducă scuterul.
Şi eu nu am mai lăsat pe nimeni să mă sărute
pe scena de la Hollywood Bowl.
Bună seara, Los Angeles.
Bun sosit la Hollywood Bowl.
Vorbim cu Bud Brownsy.
Bună, sunt cel mai mare fan al tău.
Oau, sunt cineva!
Nu ştiu ce să zic...
Haide, trebuie să ai fani ciudaţi.
Nu prea cred. Nu sunt aşa de cunoscută.
Ce tot spui? Rodrigo, tipii de la bar?
Nu poţi avea încredere în ei.
Apoi sunt eu şi prietenii mei.
Asta înseamnă opt sau nouă oameni foarte instabili.
Câţi oameni pot încăpea aici?
Cred că vreo 17.000.
Asta înseamnă că fiecare din noi trebuie să invite
1.800 de prieteni apropiaţi.
Nu e nevoie. Ştiu că muzica mea nu este populară.
Dar îmi place să fac asta.
Ca şi fotografiile mele.
Ştiu că sunt doar poze în ceaţă făcute când fug, dar...
Nu aveam de gând să spun nimic.
Ştii... lumea e un loc de joacă.
Ştii asta când eşti copil
dar cumva, pe parcurs, toţi par să uite acest lucru.
Îmi place la nebunie muzica ta.
Oricine poate face o fotografie stând pe loc.
Hei! Ce faceţi?
- La naiba! - Opriţi-vă!
- M-am oprit! - Haide, Carl, fugi!
- Mulţumesc. - Aşteaptă!
- În regulă. - La pământ!
- Cum spui tu! - Carl, ce faci? Să mergem!
Bine! Nu-i pot mulţumi pe toţi!
Bună ziua tuturor!
Nişte vitamina C, să vă întremaţi.
Vă voi servi imediat!
- Împarte-le, bine? - Sigur.
Ce pălărie! E magnifică!
Lee?
Nu se zice aşa, nu?
Carl, trebuie să vii o clipă.
Mă poţi aştepta puţin, Lee?
Ce se întâmplă, Norm?
A apărut ceva în sferele înalte.
A venit un tip de la Credite Corporative.
Nu te uita!
Vrea să vorbească cu tine.
Cred că este vorba despre toate acele împrumuturi pe care le-ai aprobat.
Păi...
a fost frumos.
S-ar putea să mă dea afară, Norm.
Oricum, nu-ţi face griji.
Sunt sigur că asta va duce la ceva bun.
Şi eu fac parte din asta.
- Nu... - Da. Te-am sprijinit.
- Norm... - Nu simţi?
Eşti în "zona împrumuturilor", îţi aminteşti?
- Da, am fost. - Te supravegheam.
- Da, aşa-i. - Dar mă tem că ne-au prins.
Acum, noi doi trebuie să înfruntăm muzica.
Haide.
Pot avea un minut?
Lee, ce doreşti?
Poate că este ultimul meu împrumut.
Este un Ducati.
Mă gândesc că oamenii mă vor lăsa în pace cu "asistenta masculină".
Înţelegi ce spun?
Da, frumoasă maşinărie.
Acum ai schimbat macazul, Lee.
Carl! Wesley T. Parker, vicepreşedinte la Bray Federal Savings.
Încântat de cunoştinţă.
În fiecare două luni sunt aprobate între 35 şi 40 de împrumuturi.
Tu ai acordat 561.
Este puţin mai mult decât media.
Mult mai neobişnuite sunt sumele.
Un împrumut de 250 de dolari pentru o bicicletă.
600 de dolari pentru lecţii de wind-surf.
Ai încercat? Este distractiv.
Acesta bancă n-a dat niciodată împrumuturi mici.
- Pot explica, domnule. - Stai jos, Norman.
Prima dată am crezut că încerci să ne tragi în piept.
- N-aş face asta niciodată. - Eu aş face-o
dacă aş fi putut. Deci tu de ce n-ai face-o?
Dar după aceea m-am uitat mai atent.
Aceşti oameni sunt atât de recunoscători că-şi îndeplinesc dorinţele...
că mai mult de 99% dintre ei plătesc ratele.
Şi pentru că ai acordat atât de multe...
facem o mulţime de bani.
Carl, aceste microcredite nu sunt rele deloc.
Vezi, Carl? Ai fost recompensat.
Carl, ce zici dacă te pun să lucrezi sus cu oamenii importanţi?
La Credite Corporative!
Este minunat. Trebuie să spun...
Avem nevoie de timp înainte să vă dăm un răspuns.
Să vorbim despre bani, dolari şi cenţi.
Mi-e frică că nu pot discuta asta cu tine din moment ce-l luăm pe Carl.
Bine.
Îţi vom face contractul de angajare până la sfârşitul zilei.
Bună treabă, Carl, bate pumnul.
Eram pe cale să te lovesc.
Asta e frumoasă. Îmi place pentru că e crem.
- Ce crezi? - Îmi place.
Bingo Marital?! Cum se joacă Bingo Marital?
Este ca şi Bingo obişnuit.
Doar că strigi lucruri jenante despre mireasă.
Da.
Nu, nu joc Bingo Marital.
- Haide... - Nu vreau ceva complicat.
Trebuie să storci fiecare strop din această experienţă.
Nu sună complicat. Este complicat?
O să-mi mai pui multe întrebări?
N-am toată ziua la dispoziţie.
Poate că ar trebui să discutăm altundeva.
E în regulă, voi vorbi cu ea.
Domnişoară...
E ceva în neregulă?
Da.
Ceva este în neregulă.
Uite-mă... stând aici toată ziua
privându-i pe alţii logodindu-se şi căsătorindu-se iar şi iar.
Nu e corect! Cum rămâne cu mine?
Cum rămâne cu Soo-Mi? Va veni şi vremea ei?
Am înţeles.
În curând va veni şi timpul tău.
O vezi pe doamna care a venit cu mine?
Este logodnica celui mai bun prieten al meu
şi mă urăşte de moarte.
Mi-ai face un mare favor dacă m-ai ajuta să fac totul distractiv pentru ea.
Haide să lucrăm în aceeaşi echipă.
Ce zici, Soo-Mi?
Să mergem!
Bine, Bingo Marital este foarte simplu.
Vă pot explica mai detaliat dacă doriţi.
Nu pot să cred.
Un om stă pe buza clădirii, gata să sară!
Ce putem face?
Ce se petrece?
Adică, cineva încearcă să se sinucidă.
Să sară?
La ce naiba vă uitaţi?
Nu mă arăta cu degetul, amice!
Doamnă, mişcă acel câine.
Prietene, poţi să te muţi cam un metru?
A chemat cineva poliţia?
Da, dar va fi mort până când vor ajunge aici.
Cineva trebuie să-l convingă să coboare.
Cineva să-l ajute!
- Prietene... - Cine eşti, omule?
Nu încerca nimic.
Vreau să mă sinucid şi nu încerca să mă opreşti.
- Bine... - Ce vrei să spui, bine?
Nu vreau să spun "bine".
Lasă-mă o clipă.
Ar trebui să îţi spun ceva...
Nu prea ştiu ce anume.
Omule, eşti groaznic la asta, eşti măcar un poliţist?
Stai aşa, gândesc.
Gata! Ştiu.
Unde mergi, omule?
Alo!
N-o face... Vin.
Răbdarea este o virtute.
Ce naiba faci acolo?
Aş vrea să te îndepărtezi de marginea aia, prietene.
Sunt atâtea lucruri bune în viaţa pe care o trăim.
Şi dacă nu vrei să mă mai revezi vreodată
Te-aş înţelege.
Ce este?
Băiatul furios e un pic cam nebun.
Şi cuprins de durerea secretă
De a şti că nu îi este locul nicăieri.
Toţi cei pe care îi cunosc au câte un motiv
Să spună...
Poţi lăsa trecutul în urmă.
Ar trebui să te dai jos de acolo, prietene.
Uită de toate minciunile în care ai trăit.
Şi dacă nu vrei să mă mai revezi vreodată
Te-aş înţelege.
Te-aş înţele...
Am făcut băşici la degete!
- Carl... - Stephanie!
Bună!
Ce mai faceţi? Ce faceţi aici?
Plecăm o săptămână în Tahiti.
Tatăl lui Ted are o mică proprietate acolo.
O sută de hectare nu înseamnă chiar atât de puţin, dragă.
Nu în Tahiti, oricum.
Te-am văzut la televizor.
Nemaipomenit, Carl!
Era doar o viaţă care trebuia salvată.
- Nu e mare chestie. - Deci unde mergi?
Mă întâlnesc cu prietena mea, nu ştiu unde plecăm.
- Serios? - Da. Vom alege un loc.
Îl vom alege la întâmplare.
Aşa rămân lucrurile interesante. Ne mai vedem.
- Asta sună foarte distractiv. - Îţi poţi imagina?
Nu.
Cred că trebuie să te duc pe sus până aici.
Două bilete pentru următorul avion care pleacă.
N-am mai făcut asta niciodată.
Următorul zbor la care mai sunt locuri este spre...
Lincoln, Nebraska.
- Bine... - Bine!
Lincoln, venim!
Unde să mergem în Lincoln, Nebraska?
Cu siguranţă ar trebui să mergem acolo.
MUZEUL PIONIERILOR TELEFONIEI
Primul set de căşti al operatoarelor telefonice
cântărea cinci kilograme.
- Interesant. - Uită-te la asta.
Primul apel telefonic din istorie.
Ia priveşte telefonul...
Este mai mic decât am crezut că ar fi.
Stai aşa, îmi vibrează telefonul.
A...lo!
Ce zici de asta?
Destul de sexi.
Deci ce fac? Doar...
Uite...
Bine, trage!
Am nimerit! Am nimerit!
Pot s-o fac din nou?
Ce-i?
Pariez douăzeci de dolari că Oklahoma îi omoară.
Mike, pune aia pe o farfurioară.
Ce, locuieşti aici?
Da, i-am făcut propunerea lui Carl şi a trebuit să spună "da".
Acela e Carl?
Stai aşa.
Este în Nebraska.
Acum, aceasta este partea într-adevăr interesantă.
Pentru că dacă nu tăi capetele bine...
atunci totul este amestecat la grămadă.
Cineva se trezeşte cu un cioc
sau ia o gură de măruntaie...
Şi te trezeşti cu un proces pe cap.
Avem un leşin aici, la "îndepărtarea capetelor".
Nu pot să cred că m-am împiedicat chiar aşa.
Parcă ai leşinat.
Nu, ţi-am spus, am alunecat.
Bine.
Pentru că eu am crezut că ţi se trage de la ciocurile de pui.
Te rog, nu.
Dumnezeule, începe să plouă.
Ca să te protejeze.
Haide.
N-avem timp de pierdut.
Trebuie să găsim adăpost.
Haide!
Aici, e în regulă, te-am prins!
Allison, eşti bine?
Te-ai rănit?
Bine...
Ce?
Nu ştiu, cred că te iubesc.
Ştiam că te plac de ceva vreme.
Dar acum am decis că te iubesc.
- Tu mă iubeşti? - Sigur.
Te iubesc ca şi... Nu pot să cred.
Este destul de ridicol.
Mă gândeam... ştiu că este nebunesc pentru mine...
Dar poate, când ne întoarcem, ar trebui să ne mutăm împreună.
Serios?
Chiar te gândeşti la asta?
Ce zici?
Ce zic? Da.
- Doamne, ai ezitat. - Nu am ezitat.
- Nu am ezitat! - Era doar o idee stupidă...
Nu ar fi trebuit să spun nimic, este prea devreme.
Despre ce vorbeşti?
Uite, întreabă-mă din nou?
- Vrei să... - Da!
Iar am ezitat. Cred că pot să reduc pauza cu câteva milisecunde.
Unde călătoriţi astăzi?
La Los Angeles.
Mă întorc într-un minut.
Ar trebui să facem asta în fiecare weekend.
Putem merge în toată lumea.
- Bine. - Eşti bine?
Da, sunt bine.
Poţi veni cu noi?
- Pardon? - Vrem doar să îţi punem nişte întrebări.
Eşti amuzantă.
Minunat.
Şi tu eşti băgată în asta? Chiar m-aţi păcălit.
E un nebun la terminal... "Alertă roşie"!
- Bună treabă. - Hai să mergem, glumeţule.
Îţi urăşti ţara, domnule Allen?
- Poftim? - Urăşti America?
Nu, sigur că nu.
Atunci de ce plănuieşti s-o ataci?
- Ce? - Cred că aţi greşit persoana.
Scuze, vorbeam cu tine?
Te urmăream, domnule Allan. Ştim cine eşti, ştim ce plănuieşti.
Asta este o nebunie. Credeţi că sunt un terorist?
De ce ai luat aceste bilete în ultimele minute?
Era o vacanţă spontană.
Sigur, şi eu tocmai îi spuneam agentului Tweed cum visez
să mă duc în vacanţă în Lincoln, Nebraska.
Eşti membru al sitului www.persianwifefinder.com?
- Da. - Da?
- Cine este asta? - Faranoosh.
N-a fost nimic. Pot explica.
Explică asta, cretinule.
Ca ofiţer şef de credite la Bray Federal Savings
i-ai dat bani unui om pentru a porni o afacere cu fertilizante.
Pentru ce? Bombe?
- Nu. - Ai luat lecţii de zbor recent?
Da, haide!
De ce ai învăţat coreeană? Ai vreo legătură cu nord coreenii?
- Nu! Ce? - Ai fost însurat doar şase luni,
asta a fost vreo şmecherie pentru a emigra?
- Ai fost căsătorit? - Da!
A fost în urmă cu mult timp. Voiam să-ţi spun.
Voiam să-i spun.
Vorbeşte, Carl! Dacă acesta e numele tău.
Mai ştim un Carl după care nu ne prea înnebuneam, nu-i aşa, Tweed?
Numele lui a fost Marx.
Trebuie să vorbesc cu avocatul meu.
Acum câteva luni, clientul meu a participat la un seminar motivaţional.
Şi este obligat să spună "da"...
la orice cerere i s-ar face.
Deci toate activităţile care par suspecte,
lecţiile de zbor, călătoriile spontane,
toate au drept cauză faptul că trebuie să spună "da" cu orice ocazie.
Chiar îi place.
Spui "da" la orice? Glumeşti?
- Nu este cum pare... - Atunci cum a sunat când
ai spus că mă iubeşti?
Mă întreb dacă există o cale de rezolvare mai bună pentru
această încurcătură.
Da, poate că ar trebui să discutăm între patru ochi.
Haide în spate.
Ce naiba, Carl?
Vorbeşti serios? Spui "da" la orice?
Chiar dacă nu-ţi place?
Nu, sigur că nu...
Uneori.
Bine, ce uşurare, pentru că am crezut că minţeai tot timpul.
Dar se întâmplă doar uneori. Este excelent.
Nu ai vrut să vii la spectacolul...
Nu ai vrut să facem sport împreună.
Nu ai vrut să călătoreşti cu mine.
Ba sigur că am vrut, asta a fost ideea mea.
Şi când te-am întrebat dacă vrei să te muţi cu mine
a însemnat foarte mult pentru mine
şi vorbeam serios.
Nu ştiam la ce să mă aştept, dar credeam că tu,
ca un adult, vei cântări opţiunile.
Ai ezitat.
Ai vrut să spui "nu", dar nu ai putut, pentru că a trebuit să spui "da".
Asta nu este în întregime adevărat.
Cum să ştiu dacă ce-ai făcut
a fost din cauză că voiai sau pentru că respectai un legământ?
Adio, Carl.
Nu pot să cred că nu i-am spus că am fost căsătorit...
Am fost un idiot!
Ştii ce-am făcut?
Mi-a cerut să mă mut cu ea şi eu am ezitat.
A fost ca un "nu". Ar fi trebuit să spun "da" direct.
Aşa s-a dus naibii totul.
Am încălcat legământul.
Nu, poate lucrurile s-au dus naibii pentru că şi spus "da"
la orice fără să gândeşti.
Nu din pricina unui legământ făcut cu tine însuţi.
E un legământ important, făcut cu universul, omule.
Aici eşti pe pământ, Carl,
poţi judeca lucrurile individual
şi să iei decizii valabile de la caz la caz.
Adică... ceea ce fac oamenii normali.
Da, e o idee bună, păstreaz-o.
Allison, stai.
Allison, putem vorbi o clipă?
Pleacă de lângă mine!
- Mai departe! - Da.
Carl...
Adio, Carl...
Îmi place acea mâncare.
Şi mie.
Da?
Tu şi cu mine semănăm destul de bine.
Sunt eu, din nou.
Mai precis, vorbesc despre 15-20%
şi vom face acest lucru...
CARL APELEAZĂ
Bine, acum nu mai am controlul.
Acum zbori pe cont propriu.
Tare.
Nu există vreo senzaţie mai plăcută pe lume, nu-i aşa?
Bună, Jake, Penelope, Rodrigo, Phillip, Zachary.
Aş dori să vă mulţumesc că aţi venit
din simplul motiv că v-aţi dorit sincer să faceţi acest lucru.
Fără legătură cu asta, toţi ceilalţi se pot duce să sară de pe un pod.
Allison?
Nu, sunt Wes P, mare C!
Sun într-un moment nepotrivit?
Nu, nu, doar atârn pe-aici!
Bine, doar voiam să văd ce faci.
Să aflu cum te tratează cei de la Credite Corporative.
E mult mai tare decât să tratezi cu toate persoanele alea fizice, nu?
- Nu m-am prea gândit la asta. - Stai doar o secundă!
Wes?
- Mă auzi? - Adu mingea!
Ascultă, am o treabă pentru tine.
Închidem nişte sucursale şi vreau să le dai vestea directorilor.
Închideţi sucursale?
Care?
Suntem spartani!
Bună, Norm.
Aveţi trei mesaje.
Bună, Carl! Sunt Joe Hanssafam!
Sunt Norm! Am vrut doar să-ţi amintesc de petrecerea de diseară.
Ne vedem acolo, prietene. Recepţie. Terminat.
Carl, sunt Roonts, mulţumesc că mi-ai împrumutat maşina.
Poate vei observa că lipseşte bara de protecţie din faţă.
Nu-ţi face griji, le-am dat asigurarea ta, se rezolvă treaba.
Şi am lăsat un morman de rufe murdare în cameră.
Nu uita, fără înălbitor!
Te iubesc.
Sunt Peter, sunt sigur că te descurci de minune,
dar am vrut să mă asigur că petrecerea lui Lucy mai are loc mâine seară.
Nu mi-ai confirmat în niciun fel.
Petrecere?
La naiba.
Bine, sună-mă.
- Bună... - Ce e?
Trebuie să vorbesc cu voi.
- Ce? - Intraţi şi vă voi explica totul.
Surpriză!
- Dumnezeule! - Petrecere plăcută!
Cum ai organizat aşa ceva?
Am cerut doar nişte favoruri, am aruncat cu banii...
Îmi place!
El e Clark, lucrează în domeniul fertilizantelor.
Lee...
Este un asistent medical.
Aduceţi-i acestui om o băutură! N-a mai rămas mult!
- Tort? - Mulţumesc.
- John Goodman! - Nu, este Alec Baldwin.
Da...
L-ai nimerit.
Norm, mulţumesc că ai venit, omule.
Cum rezişti?
Sunt bine, Carl... Ştii tu,
iau fiecare zi aşa cum vine.
Am un prieten pe care aş vrea să-l cunoşti.
Soo-Mi, acesta este Norm.
Norm, aceasta este Soo-Mi.
Bună.
Pot să-ţi spun Soo?
Da.
Dansezi?
Am dansat în competiţii.
Priveşte asta!
Aceasta este interesantă!
Da, şi este la jumătate de preţ, deci...
E cea mai tare petrecere dată vreodată, omule!
- O meritaţi. - Eşti bine?
- Da. - Tot nu te sună?
Nu...
Ce vei face?
Nu ştiu, cred că mă voi ţine de program...
Voi spune "da" la totul.
Ştiu că sună prostesc,
dar poate toate lucrurile rele vor conduce la ceva bun.
Nu sună prostesc.
Ei bine, poate puţin.
Vrei să ieşim la cină mâine seară?
Da, dar nu pentru că trebuie s-o spun.
- Ce faci după? - Da...
Ce vrei?
Da...
- Aşa de tare! - Doamne, şi eu!
Numai la asta mă gândeam.
Bună, dragule.
Bună.
Tu trebuie să fii Tillie.
Cu siguranţă am auzit multe despre tine.
Nu e frumos?
Te superi dacă mă ajuţi puţin?
Sigur, da... Nicio problemă.
Haide, să mergem.
- Bună! - Bună, Carl...
Bună, Stephanie, ce este?
Poţi veni la mine?
Ne-am certat rău şi a plecat.
Ei bine... Lucrurile astea se rezolvă.
Nu, cred că de data asta s-a terminat.
- Da? - Poate aşa trebuie să fie...
O parte din mine simte că ceva a fost neregulă de la început.
- Da? - Sunt atât de confuză...
Şi eu sunt destul de confuz în acest moment.
- Stai cu mine diseară! - Steph...
Nu pot...
Îmi pare rău.
Ce spui?
Spun "nu".
Vorbeşti serios?
Dumnezeule!
Te rog...
Nici măcar n-am văzut zona interzisă.
Sunt aici de doar douăzeci de minute.
Îmi pare rău, amice, nu te pot ajuta.
Nu mă poţi păsui şi tu?
Nu, omule, nu, omule!
Eşti imposibil!
Papagal...
Terrance, nu te speria!
Doamne, asistenta aia putea fi mai puţin subtilă de atât?
A venit în cameră şi arăta ca... o femeie din spaţiu.
Sunt sigur că a venit să vadă ce face Carl.
Legământul.
Eşti bine, prietene?
Legământul se întoarce împotriva mea, omule.
- Începe din nou să spună prostii. - Nu sunt prostii.
Sunt.
El este.
Slavă Domnului!
Terrence, trebuie să rupi legământul. Mă ucide!
Înainte de toate, ce căutai în maşina mea?
Ţi-am spus eu, trebuie să rupi legământul.
Nu există vreun legământ, nu a existat niciodată!
- Am spus-o doar aşa. - Doar aşa?
Trebuia să-ţi spun ceva, erai dificil. Mă făceai de ruşine în faţa publicului.
Toată treaba cu "da" e o minciună gogonată?
Nu, nu ştii cum s-o foloseşti, atâta tot.
Ba da. Am spus "da" la orice. Era şi greu de înţeles...
Nu aşa stă treaba. Poate că la început aşa a fost, dar...
Era doar un mod de a începe.
Apoi spui "da" nu pentru că trebuie, nici pentru că aşa e legământul...
Ci pentru că ştii în inima ta că doreşti să o spui.
Da.
Ai dreptate!
Are sens.
- Ţi-am spus acest lucru. - Nu mi-ai spus.
- Am spus-o. - Nu chiar aşa.
- Nu cu accentul lui, dar... - Mă rog.
Mulţumesc, Terrence. Îmi pare rău pentru maşina ta...
Şi pentru capul tău.
- Cât e ceasul? - Cinci şi patruzeci, dimineaţa.
Perfect.
I-am spus asta.
Ce mai contează?
Mă întind pe pat în caz că se întoarce asistenta.
- Trebuie să vă întoarceţi în cameră! - Nu!
- Stai! - Prinde-mă!
Ce faci aici, Lee?
- Sunt asistent medical, îţi aminteşti? - Corect...
Îmi împrumuţi maşina?
Eu nu mai am maşină. Am un Ducati.
Mulţumită ţie.
Ducati...
Ai mai mers cu aşa ceva? E puternică!
Merg tot timpul pe scuterul lui Allison!
Nu e acelaşi lucru!
Ar trebui să fii tare atent. Aceste lucruri au multă...
forţă.
Ce mai faci?
Vezi-ţi de drum.
Poate-ar fi bine să te dai din drum!
- Ticălosule! - Îmi cer scuze.
Ce dobitoc!
Carl, ce faci aici?
Am vrut să-ţi spun...
că nu vreau să locuiesc cu tine.
Mulţumesc. Cavaler în armură strălucitoare.
Haideţi, oameni buni!
- Dar vreau să fim împreună! - Eu nu vreau!
Nici măcar nu te cunosc.
Nu am minţit în nimic din ce ţi-am spus,
cu excepţia părţii cu mutatul împreună..
Asta îmi dă mari emoţii, dar e normal. Este o decizie importantă.
Nu poţi să te arunci la aşa ceva fără să gândeşti.
Ştiu, cum faci tu cu absolut tot, spui "da", "da", "da"...
- cu fiecare ocazie. - Nu este adevărat.
- Poţi spune "nu", dacă nu vrei. - Grozav, Carl.
De unde ai scos asta, din lecturile tale?
- Ştiu că filosofia are nişte scăpări... - Aşa crezi?
Mie nu mi se pare.
Dacă n-o făceam, nu te întâlneam niciodată!
Deoarece vechiul Carl nu se credea suficient de bun pentru nimeni.
Credeam că dacă aş spune "da" şi m-aş apropia de oameni
mai devreme sau mai târziu ar afla că nu le sunt suficient.
Nu am crezut că aveam ceva de oferit.
Acum ştiu că am de oferit ceva imens.
Şi vreau să împart asta cu tine.
- Te deranjează?... - Serios, omule.
Scuze. Părea interesant.
Şi chiar dacă te întâlneam, nu te-aş fi invitat niciodată în oraş.
Erai exact opusul meu!
Ai făcut o groază de lucruri, ai prieteni,
ai cântat în trupe rock, ţi-ai trăit viaţa!
- Nu te temi de nimic. - Chiar crezi asta?
Cine crezi că sunt eu? Mă tem de multe lucruri!
Şi eu.
Atunci, haide să ne temem împreună.
Nu ştiu ce vrei să-ţi spun.
Spune "da". Dar numai dacă vrei cu adevărat.
Poţi să o faci mai repede? Am început să tremur.
Am observat.
Ei bine?
Probabil.
Haide.
Eu nu voi spune acel cuvânt.
"Probabil" e bine.
Îmi place "probabil".
Haide, Reggie!
Îmi pare rău, dar pensele nu mai sunt la modă.
Aveţi ceva fără pense în faţă?
Soo-Mi, nu se mai poartă pensele!
Îţi face"pachetul" să arate frumos!
Mulţumesc, băieţi.
Asta este cea mai mare donaţie pe care am primit-o vreodată.
Cu plăcere, dar Carl a făcut ca toate astea să se întâmple.
- Eşti un om bun, Carl. - Nu a fost mare lucru.
Ştiu o mulţime de oameni care sunt dispuşi să doneze.
Spuneţi-o de un milion de ori.
Spuneţi-o de încă un milion de ori.
Şi cuvântul pe care îl veţi fi spus de două milioane de ori este...
Da!
Dumnezeule mare!
Subtitrare de: Felixuca şi Danineji_genius Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro