Îl mai știi pe Obama?
Nu. Cine e?
Tâmpitule! Îl știi. Termină!
- Barack Obama, da! Zi! - Exact.
Barack și Hussein, cel mai nasol al doilea prenume.
Ca și cum m-ar chema pe mine „Mafioții Gambino”. Sună nasol. Ce naiba!
- Fuma țigări Newport. - Newport.
Mai poți să zici ceva? Președintele SUA fuma țigări Newport.
- E de-ai mei. - Frate, sigur că e!
Fumează țigara preferată a drogaților din toată lumea.
Asta îmi place la Barack, a devenit un simbol.
E ca Iisus, poate fi orice vrei tu să fie.
Barack al meu face chestii gay uneori, dar numai după ce trage ceva pe nas.
Nu ia multă cocaină, doar un vârf de unghie.
Și doar la ocazii speciale, cum ar fi o mare victorie.
Zice: „Bag niște coca și o ard gay.”
Barack al tău ia cocaină ca să-și scuze apucăturile gay?
- Sigur că da. - Bine.
Poate să zică la sfârșit: „Eram coxat, e în regulă.”
Da, exact!
În ziua aia era pus pe treabă.
„Azi o ard gay. Stai să dau o nară.”
Da!
Bine ați venit la The Mo & EZ Show!
Eu sunt Mo și-l am în stânga
pe evreul meu preferat, omul fără griji pe cap, EZ.
Erau vremuri mai bune.
- Era 2014, frate. Ce an bun! - Incredibil.
Meek Mill era cu Nicki. Bobby Shmurda s-a lansat direct la pârnaie.
Am avut provocarea „Ice Bucket”.
- Da! - Pentru ce a fost? Pentru SLA?
SLA e cea mai bine plătită boală din toate timpurile.
A câștigat mai mult ca LeBron atunci.
E sus de tot, cu Jay și Beyoncé.
- Așa e. - „Uite-aici cum e să fii bogat!”
- Mișcarea BLM prinde teren. - E peste tot, asta e sigur.
S-au promovat cu ăia de vând mandarine și varză kale.
Acaparează totul.
iCarly, Wonder Years, care are acțiunea în aceeași perioadă.
Nu vreau un Kevin Arnold de culoare
stropit cu furtunul jumătate de oră în fiecare vineri.
Când un afro-american a luat medalia de aur la înot,
s-a terminat cu relațiile interrasiale.
Am văzut un afro-american la scrimă, la Olimpiadă. Mi-am zis: „E prea mult.”
- Au sărit calul. - „Ați depășit limita!”
Când NASCAR a scos steagul confederat, eu am zis să-l lase.
Dacă le iei prea mult, prea repede, încep să caute sânge, știi ce zic?
OAMENII ĂȘTIA
CENTRUL CULTURAL SKIRBALL
Luați loc.
Dumnezeule!
Am stat 45 de minute în picioare! A fost mai lungă ca niciodată.
Am terminat rugăciunea Vidui, mărturisirea,
pe care o recităm la plural.
Ne asumăm responsabilitatea…
De ce trebuie să port rochia asta, iar el e ca la festival?
Ezra, unde ți-e kippa?
Rahat! Am lăsat-o în mașină.
Bine. Dragule, nu sunt încuiată.
Nimeni nu mă crede așa, toți mă cred cool.
Știu ce e la modă. Sunt văzută ca un spirit tânăr.
„Înțeleg”, te exprimi prin ilustrațiile astea,
ai graffitiuri pe tot corpul.
E în regulă. Dar e Yom Kippur, la naiba!
În primul rând, nu mai spune „înțeleg” cu ghilimele în aer.
Apoi, când cineva zice: „Sunt cool, înțeleg”,
nu e cool și nu înțelege nimic.
- Nu mai zice asta! - Nu-i așa.
N-o să poți fi îngropat în cimitirul evreiesc.
Bubby, te iubesc foarte mult, cu respect,
dar o să fiu mort.
Nu-mi pasă unde-s îngropat, cu respect.
Poți să-mi arunci cenușa în pisoarul de la Stadionul Dodger, cu respect.
- Îți bați joc de Dodgers? - Vreau să fiu îngropat lângă Rihanna.
- Rihanna? - Da.
Ascultă, o să-ți șterg tatuajele cu mâna mea
și o să te îngrop într-un sicriu dublu cu mine.
- Da? Ce zici? - Sună bine.
Așa rămâne.
Mulțumesc. Apreciez gestul.
Arăți ca un tată care și-a pierdut copilul la Coachella.
Iar tu, ca directoarea variantei evreiești a școlii Hogwarts.
Arăți ca Hulk Hogan tânăr.
Am o întrebare: ce vorbești cu rabinul în mașină,
pe drum spre magazinul pentru rabini și vrăjitoare?
Ascultați muzică sau aveți discuții profunde?
Salut!
- Ezra! - Salut, ce mai faci?
- Ce mai faci? - Câți ani ai?
Am 35 de ani.
- Ai o iubită? - Nu.
O spui foarte detașat, de parcă e un lucru rău.
Nu-ți place păsărica?
Când aud cuvântul „păsărică” din gura ta, chiar mă întreb dacă-mi place.
Suntem în 2022!
Poate că puștiului îi plac cârnăciorii.
Știu că te crezi progresist, dar asta sună a homofobie.
Dar mă bucur că v-am văzut. Rămâneți… în viață.
- Salut, amice! - Bună, dle doctor!
Ce-ți face penisul?
Cred că… Cred că e bine.
Da? Ascultă, vino cu mine la baie să arunc o privire.
- Da? - Nu e nevoie.
E în regulă.
Nu-ți face griji. E din partea casei.
Nu-ți iau niciun ban.
- Nu prețul e problema, ci conceptul. - Înțeleg.
Ești sigur? Putem…
Dle doctor, dinții mei se strâmbă iar.
Deschide gura mare…
- Ezzy? - Da?
Nu te agita, fii relaxat.
Kim Glassman e acolo și îți aruncă ocheade.
Chiar în acest moment.
Tocmai a terminat doctoratul la Harvard și e o tipă superbeton.
- Chiar acolo. O vezi? - Da. Te-a văzut și ea arătând-o.
- N-a văzut. - Ba da, sută la sută a văzut.
Are ce-i trebuie și aici, și aici, cu carul.
Îți plac corpul și mintea ei.
- Da. - Bine.
Da, cred că fostul meu ortodontist
mi-a făcut avansuri sexuale ciudate.
Cine? Dr. Green?
- Da, dr. Green. - Are multe probleme.
- Are probleme? - Da. Probleme mari.
Deci e chestie știută?
N-a fost condamnat încă.
Înțeleg. După patru secunde,
m-a tras spre baie, să se uite la scula mea.
Cred că sunt de partea acuzării aici.
Eu spun că există un sistem juridic și trebuie respectat.
- Bine. - Da.
- Deci îl susții pe el. Am înțeles. - Ei bine… Vezi tu…
Cred în prezumția de nevinovăție. Sigur și tu crezi.
Așa e. Și mai cred că o să plec. A fost destul pentru un Yom Kippur.
- Te iubesc! - Te iubesc, arăți grozav.
Mama ta zice că lucrezi în domeniul financiar.
Da, sunt broker.
Trebuie să fie palpitant să lucrezi cu atâția bani tot timpul.
- Nu e chiar meseria visurilor mele. - Dar care e?
O să râzi dacă-ți spun.
Doamne, nu ești instructor de Reiki, nu?
Nu. Eu și tovarășa mea avem un podcast.
Pe bune?
Da.
Despre ce vorbiți?
Despre cultură.
Ce cultură?
Cultură…
Muzică, modă, sport.
Ești un evreu din West LA. Ce știi despre cultură?
Despre delicatese, da, dar…
Bună gluma.
Sincer, încep să cred că n-o să găsesc o femeie care să mă înțeleagă.
Frate, în primul rând, nu mai fi așa de disperat! E grețos!
N-am mai auzit un bărbat care să vrea atât o relație,
în afară de Drake.
- Drake, pe albumul Views. - Așa mă simt!
Parcă sunt singur
pe un bloc din Toronto, întrebându-mă cum e să ai pe cineva.
Asta simt acum.
Sapă adânc în corpul tău evreiesc și găsește albumul CLB al lui Drake.
Energia Certified Lover Boy.
Acum nu am energia asta, energia Drake. Pur și simplu nu o am.
Acum sunt albumul Take Care.
Sunt singur într-un restaurant italian,
am lanțuri de aur, beau vin dintr-un pocal
și mă întreb când îmi vine rândul să simt fericirea și căldura umană.
Sincer vorbind, în prietenia noastră simt că ești puțin Pusha T.
Aș vrea să fii Future.
Vreau o colaborare, nu o înfruntare.
Poate că ai nevoie de niște ghionturi. De cineva care să-ți dea brânci.
Nu văd albumul Take Care, ci cântecul „Houstatlantavegas”.
Plângi după o stripteuză, n-ai barbă, dar ai un bot cât casa.
Vino-ți în fire, omule!
Ai dreptate.
Trebuie să fiu mai mult CLB.
O să te descurci. Găsește acea persoană.
Ai nevoie de o tipă ageră, care se și mișcă frumos.
Pot să te ajut?
Dumnezeule! Nu, mersi.
De ce te porți așa? Mi-ai blocat numărul.
Nu te-am blocat. Nu fac chestii ciudate.
- Ți-ai schimbat numărul? - Da.
Asta nu ți se pare ciudat?
Chris, vrei să știi de ce nu ne înțelegem?
Da. Sunt foarte curios.
Nu știi să fii sincer.
Spui ce crezi că vreau să aud și sună fals.
Nu simt că mă vezi așa cum sunt.
Te văd, cum să nu te văd!
Îți urmăresc toate postările. Mă holbez la tine acum!
Știi ceva, James Baldwin avea o vorbă:
„Cel mai periculos element social e bărbatul care nu are nimic de pierdut.”
Nu am nimic de pierdut. Te-am pierdut deja.
Bine, dă-mi telefonul.
Fată, am transpirat tot aici.
Ce să vezi?
Tata îl iubește pe James Baldwin, iar ăsta printre citatele lui preferate.
Ia te uită! Un mesaj de la tata în care-ți spune să-mi zici asta.
Merg cu tatăl tău la club de lectură.
Pace!
- Pa, Chris! - Schimbăm informații.
- Nu mai veni la mine. - Ne recomandăm autori.
- Ra-Ra! - Nu-mi mai spune așa! E ciudat.
Bine? Pune-le cap la cap!
Cine e aici? Cea mai mare sculă din Vest!
Chiar el!
Am… Și tu bălăbăni un penis mare, omule.
Șeful cel mare!
Ai făcut să sune ciudat, Ezra. Fir-ar să fie!
Răul a fost făcut.
- Nu mă pricep la saluturi… - E suficient să zici: „Salut!”
- Salut! - Intră în joc: „Salut!”
- Ăsta-i jocul! - „Salut, șefu'! Campionule!”
- „Tipule.” Fără „tipule”. - Șef cu scula mare!
- Nu e nevoie… - Cum vrei tu.
Cine e aici? Cea mai mare sculă din Vest!
Da, ai un penis mare!
- La naiba! Scuze! - Nici nu mai dau mâna.
- Te spetești pentru un salut. - Așa e.
Dacă aș zice: „Ce vreme mișto”, ce ai spune?
„E o vreme mișto și la tine!”
- Așa ai spune? - Nu știu…
Las-o așa. Pune mâna pe telefon!
- Am înțeles. - Pierdem timpul.
- Ia telefonul! - Hai să vindem ceva. Ești cel mai tare.
- La treabă! - Haide!
Să facem bani!
Faceți o întoarcere completă și virați strâns la stânga,
apoi, încă o întoarcere.
Poftim?
Faceți o întoarcere completă și virați strâns la stânga,
apoi…
Ce dracu'?
Faceți o întoarcere completă…
- Ieși din mașină! - Ce naiba?
- Ajutor! Mă atacă! - Ce?
- Tu mă ataci! Încetează! - Ieși!
Te rog, calmează-te! Gata, ies!
Nu vezi cinci stele. E o porcărie ce faci!
Du-te dracu'! Nu sunt Uber.
- Nu? - Nu. Mă duc la muncă, ciudatule.
…o întoarcere completă.
Băga-mi-aș! Îmi pare rău.
Ba nu-ți pare. Ai văzut o femeie de culoare într-o mașină ieftină
și te-ai gândit că e dreptul tău divin, ca alb,
să te urci și să-mi zici unde să te duc.
E o poveste de când lumea, cu voi, rasiștii. Afară!
Știu că pare rasism, dar nu e.
Șoferul meu Uber e o femeie de culoare, care conduce un Mini Cooper.
O cheamă Hyacinct Ajanlekoko Butatembe.
Înțeleg…
Deci Hyacinct sau cum o fi îmi seamănă, fiindcă toți arătăm la fel.
Sincer, să mor…
Parcă sunteți gemene.
Doamne, chiar că seamănă cu mine.
Da. Cred că aveți strămoși comuni.
Vreau să vă prezint. Sigur, tu arăți mai bine.
Domnule, vă rog să coborâți. Mulțumesc.
Ascultă! Îmi pare rău.
E o nebunie ce se întâmplă.
Lasă-mă să mă revanșez. Cunosc Century City.
- Lasă-mă să te ghidez. - Cine a zis că m-am pierdut?
Faceți o întoarcere completă și virați strâns la stânga,
apoi, încă o întoarcere.
Bine, dar grăbește-te. Nu pot întârzia la muncă.
Sigur că da.
- Fă la dreapta la semafor. - Bine.
- Nu sunt Șoferul doamnei Daisy, da? - Bine.
- Să nu mă ucizi. - Nu te ucid. Tu să nu mă ucizi.
- Nu! - Tu m-ai snopit adineauri.
Nu te cunosc. La dracu'!
- Mă cheamă Ezra. Pe tine? - Amira.
Cine e Ezra?
Alo! Dă-o încolo, de ce te uiți în telefonul meu?
De ce mi se bagă în față?
Ezra e un cunoscut cu care ies la prânz.
Ce nume mai e și ăsta? Ezra?
E a treia generație de activiști pentru drepturi civile
sau de bravi apărători ai păcii?
Nu. E alb.
E alb?
- Fată! - Taci!
Scuze. E ceva nou la tine.
- Așa e. - Sună interesant.
În primul rând, ai grijă să nu afle Akbar. Iisuse!
Dacă vrei să știi, nu-i cer voie tatei să mă văd cu cineva.
Sunt adultă.
FRED HAMPTON A FOST ASASINAT
Bună, tati!
- Ce faci? - Dă-mi un pupic.
Ce faci, băiete?
Nimic nou.
Da…
Mi se pare mie sau părul afro-americanilor e tot mai lins?
Uitați-vă în jur!
Toți cei de-aici au bucle.
Mai puțin ăsta.
Am cel mai încâlcit păr de aici.
Și îl port cu mândrie.
Am cel mai închis ten de aici. Nu e niciunul get-beget în încăpere.
Pe vremuri, asta vedeai când intrai undeva, ten închis peste tot.
Acum… Până la urmă, toți o să arate ca Bruno Mars.
Mai curând decât crezi.
- Cum adică? - Îi spui despre întâlnire, Amira?
- Taci, Omar! - Bine.
Ce zici? Cu Chris?
Nu, tati, nu cu Chris.
- Nu. - Nu Chris.
E musulman?
Da! E african.
Sigur e african și e musulman, așa cred.
- E sunnit sau cu Națiunea Islamului? - Sunnit.
Ai grijă cu ăia! Țin cu Lakers.
Habar n-au de baschet,
dar se înghesuie la Staples ca să se bage în seamă.
Nu la Națiune erau fanii Lakers, fiindcă ei abia au descoperit religia?
Taci, prostule!
Ce bei?
O spumă de banane cu polen de albine. E bună.
Polen? Ce nevoie ai de polen?
- Nu mai au praf de fluturi? - E bun!
Urăsc lumea tot mai mult în fiecare zi. Aici era locul nostru.
Apoi albii au aflat
nu doar că Magic Johnson și dr. Sebi știu să vindece SIDA,
dar și că avem chiftele și smoothie-uri.
N-ar trebui să ne bucurăm că ne susțin afacerile?
Dar cu ce preț, Amira?
Libertate financiară, emancipare culturală, extinderea pieței?
Cineva o să-ți spargă dinții într-o zi.
Vezi să te rogi cu el! Așa am cunoscut-o pe mama voastră.
Ne-am rugat și am știut că suntem predestinați.
Nu la magazin, când returnai un spray Fix-a-Flat folosit?
Nu, ne-am cunoscut și ne-am îndrăgostit
prin iubirea față de Dumnezeu și prin rugăciune.
V-am spus mereu:
când credința vă unește, și inimile vi se vor uni.
- Deci mi-am imaginat treaba cu magazinul? - Ce dracu' ai, băiete?
Stai! Ieși cu o negresă pur-sânge?
- N-aș spune așa. - Taci…
Frate, ai pus mâna pe una adevărată?
Ce nebunie! E clar că nu e de nasul tău.
Dacă e așa cum spui,
miroase a unt de cacao și are așteptări mari.
- Ia-o mai încet. - Cum adică?
- Să nu moară cineva. - Să moară?
Da, frățioare.
În societatea de azi,
la câtă încrâncenare rasială e în țara asta,
tu te arunci la așa ceva?
- Ai curaj, frate. Pe bune. - Nu mă arunc la nimic.
Nu o fac fiindcă e la modă. Nu vorbim de un trening colorat.
E o persoană.
O femeie care mi s-a părut interesantă, diferită de alte femei.
Și… am invitat-o în oraș. Cui îi pasă?
Te rog, zi-mi că nu ți-ai luat un trening colorat.
Mulțumesc.
- Arăți grozav. - Mersi.
- Îmi place ținuta ta. - Mulțumesc. Nici tu nu arăți rău.
Ai papuci Gucci?
Da. De ce? Vrei să faci mișto?
Nu! Nu fac mișto deloc. Mi se par grozavi.
Mi se par perfecți pentru o primă întâlnire.
Asta e o întâlnire?
Da. Adică, suntem doi adulți,
cel puțin unul e interesat să-l cunoască pe celălalt,
am venit într-un loc la o oră stabilită…
Sigur, dacă o întrebam pe Siri: „Ce e o întâlnire?”
cu asta m-ar fi lovit.
Te-ar fi lovit? Bine, Ezra.
Vrei să mă dai pe spate. Ai curaj!
Și n-aș face mișto niciodată de papucii tăi.
Dacă îți place ceva, îți place.
Nimeni n-ar trebui îngrădit în convenții.
Asta așa e. Sunt de acord cu tine.
Arată ca o fortăreață!
- E drăguț. - Așa e.
- Asta facem, suntem drăguți. - Da? Drăguți! Doamne!
- Ești nebun. - E un mic cort.
N-am mai făcut asta.
N-ai mai ieșit cu un arhitect de pături atât de creativ.
Niciodată. Nici cu cineva atât de drăguț.
Da. Serios, nu e distractiv?
Parcă am fi într-o lume doar a noastră.
Chiar mă simt ca într-o lume a noastră.
Pune niște muzică! Să facem atmosferă!
Da?
- Bine. Ai vreo preferință? - Nu. Am încredere în tine.
Ce zici de asta?
Ador cântecul ăsta.
Serios?
Ascultă, eu nu fac sex cu oricine,
așa că, fie că-ți place, fie că nu, suntem împreună acum.
Ce să vezi, voiam să spun ceva de genul ăsta,
poate într-un fel mai matur, dar…
Da, ești gagica mea!
Știi asta deja.
- Ești obsedată de mine. - Nu! Obsedată de tine?
- Da. - Bine.
Văd că-ți lași lucruri pe aici.
- Atracția iudaismului. - E foarte excitant.
Acum vreau o chiflă cu somon.
Te iubesc foarte mult!
- Foarte mult. - Nu pot să te opresc!
Taci.
DUPĂ ȘASE LUNI
Sunt puțin emoționată.
Nu ai de ce. Eu sunt emoționat.
- De ce? - Fiindcă ai mei sunt săriți de pe fix.
- Toate familiile sunt așa. - Ba nu. Ai mei sunt nebuni.
- Bună! - Bună, mamă! Ce mai faci?
Bună!
Mamă, ea e Amira. Amira, ea e mama, Shelley.
Bună, dnă Shelley! Îmi pare bine.
Doamna Shelley?
Mama m-ar omorî dacă nu v-aș vorbi așa.
Sigur, dacă te simți mai bine, nu mă deranjează.
Doamne, ce frumoasă ești!
Îmi place părul tău, îmi plac unghiile tale.
Ce inele!
- Le ador! - Mulțumesc.
Ai un colier cu numele tău!
Ce zici de lobii urechilor și de tălpile ei?
Taci! Îi place să mă ia la mișto.
Dar și lobii tăi arată bine. Serios.
- Intrați! Ce distractiv! - Așa e.
Scumpule, vino să o cunoști pe Amira!
Sper că spun corect. Amira.
- Da. - Amira, eu sunt Arnold.
Intră! Ia loc.
- Amira. Da! - Da.
Avem brânză și biscuiți sărați,
dar, dacă vrei altceva, o trimit pe Lupita la Whole Foods.
Oricum, trebuie să-mi ia hainele de la curățătorie.
E din Guatemala.
Ea… Lupita.
Dar suntem ca niște surori. Ne e ca o rudă.
Nu e ca și cum ar veni la serviciu.
Sigur ea îl consideră serviciu.
Nu cred că Lupita vine aici pro bono, fără să primească bani.
Nu-i așa?
- Haide! - Zic și eu.
- Înțeleg ce zici, dar… - Da…
Mulțumesc, dar nu e nevoie. Arată foarte bine.
- Mulțumesc. - Bine. Excelent!
Înțeleg că ești stilistă.
Da, oarecum. Sunt designer vestimentar, e tot pe-acolo.
- Înțeleg. - Și chiar are stil.
- Da! - Se vede, da.
Și eu mă ocup puțin cu stylingul, deci avem asta în comun.
- Serios? - Da.
Ezra nu mi-a zis nimic.
Da, fiindcă nu e adevărat. E prima dată când aud asta.
Ba da. Pentru mine și pentru tatăl tău. Pentru Arnold.
Și pentru câțiva prieteni. Da, le verific garderoba.
Cum faci asta?
- Le aleg hainele… - Le curăță dulapurile.
Exact. Și donez lucruri unor adăposturi.
Se știe despre mine că am bun-gust.
Nu vreau să mă laud. A sunat a laudă de sine.
Amira, de unde ești?
De aici. Zona Baldwin Hills - Inglewood.
Înțeleg, Baldwin Hills… E ceva.
Înțeleg că Mike…
Magic Johnson a făcut lucruri minunate în zona aceea.
Ce jucător! Avea un joc plin de entuziasm.
- Da! - Și zâmbetul!
- Da, are un zâmbet minunat. - Da.
L-am văzut o dată la Gelson. E foarte înalt.
Am avut ocazia să cumpărăm o casă acolo…
Cred că a fost acum 15 ani. Dar Arnold n-a vrut.
Da, e păcat că ați ratat etapa timpurie de revigorare a zonei.
Ați fi luat multe proprietăți subevaluate.
Ea e fiica noastră minunată și cu opinii puternice, Liza.
Fă cunoștință cu iubita fratelui tău.
- Bună! - Bună!
Adică…
Bună…
Bine.
Ia o pauză!
E luată.
Liza e gay. E queer. E lesbiană.
- L-G-B-T-Q. - Ai reținut.
Iar noi iubim și acceptăm asta, „fiindcă așa suntem noi”.
„Așa o dăm noi.”
Cred că înțelege.
- Iar face chestia cu ghilimelele? - Abia a început.
Îmi plac ochelarii tăi. Sunt foarte tari.
Mersi. I-am făcut din cutii reciclate de Mountain Dew.
- Serios? - Îți pot face o pereche.
- Mergi la oftalmolog… - Bine!
Vreau să spun ceva grupului, să văd cum o primiți.
- Fir-ar să fie! - Cred că poliția…
- Bine! - …se poartă și, de fapt, s-a purtat mereu
absolut mizerabil cu cei de culoare.
Eu urăsc chestia asta.
- E o slujbă imposibilă. - Tată!
Mamă, te ajut cu ceva la bucătărie.
- Poftim? - Acum!
- Nu te-ai mai oferit. - Știu. O fac acum.
- Știți ce mai cred? - Haide!
La imn, ar trebui să îngenunchem toți.
- Ajunge, mulțumesc! - Serios.
- Nu doar jucătorii. - Mergem să verificăm ceva.
- Ce faci? - Mersi că ne-ai spus.
Îmi pare rău pentru mama. E o tâmpită.
Îmi plac codițele tale.
- Mulțumesc. - Și Xzibit avea.
- Da… - Mai știi Pimp My Ride? A fost rupere.
Mi-a plăcut mult emisiunea. Părea un tip tare, un domn!
L-ai întâlnit pe undeva?
- Nu. - Nu?
- Încă mai cântă rap? - Tată, termină!
- Ce? - Nu mai produce sunete.
- Îmi place „X to the Z”, ce să fac? - Tată!
- Vino aici. - Ce naiba ai?
Poți să te oprești complet din tot ce faci și tot ce spui?
Ești foarte nepoliticos și enervant!
Ai înțeles? Da, așa ești. Sunt eu însămi și mă simt excelent.
Întreaga mea viață am fost eu însămi
și n-am nevoie să-mi spună fiul meu cum să mă port.
Dumnezeule!
Discuți atâta despre poliție și despre Magic Johnson…
Îi vorbești ca unei persoane de culoare, și nu ca unei fete care e iubita mea.
- E absurd. Am zis… - Este oare?
Sigur că da! Am zis „grupului”.
Am zis exact așa: „Vreau să spun ceva grupului.”
Dar n-ai vorbit cu grupul! N-ai vrut părerea tatei.
N-ai pus niciodată o întrebare ca asta
la nicio cină din ultimii… foarte mulți ani.
- Vorbesc des de asta. - Cu cine?
Cu prietenele mele. Cu toți cunoscuții. Mereu…
Zi-mi o prietenă cu care vorbești.
Marilyn.
Josephine…
- Vorbești cu Marilyn despre poliție? - Tot timpul.
- Nu ne mai săturăm. - Nu te cred.
E un subiect la modă.
Ascultă! Se poate să nu facem asta acum?
Serios. Vrem să o cunoaștem pe acea femeie superbă.
Și… trebuie să-ți spun ceva. Mi se pare absolut minunată.
- Da? - Da.
- Simt oamenii, știi doar. - Ba nu.
Oricum, cred că e minunată.
Așa e.
Ce e?
Vreau să o cer în căsătorie.
Dumnezeule!
Cât mă bucur!
- Ești de acord? - Sigur că sunt de acord!
De ce să nu fiu de acord?
Nu e evreică.
Ezra, ești băiețelul meu.
Și ai găsit o femeie uimitoare care te face fericit.
Punct.
Ar fi frumos dacă ar fi evreică? Sigur.
Numărul alor noștri scade și ți-ai ușura viața…
Dar și așa e grozav!
Familia noastră crește într-un mod foarte mișto și șmecher!
Doamne! O să am nepoți de culoare!
Bine. Iisuse!
Suntem o familie de culoare! Viitorul e acum!
Mamă, te rog, nu mai spune asta și nu te mai gândi la asta.
- Ce e? - Știu că e palpitant, dar…
Nu suntem în luna de miere
Nu mai suntem la început, îndrăgostiți…
Am fost, mai demult.
Acum ne iubim Acum ne săturăm de iubire…
E adevărat.
Ne certăm zilnic
Știu că m-am purtat urât Și tu ai făcut greșeli
Și amândoi mai avem loc…
Ce dracu' se întâmplă?
Foarte adevărat.
Iubirea doare uneori Și pentru mine ești tot pe primul loc
Dar cred că ar trebui s-o luăm mai ușor
Suntem oameni obișnuiți
Ăsta e adevărul.
Nu știm ce drum să alegem
Încotro?
Îmi pare rău!
E în regulă.
- Mă bucur pentru tine, E. - Mersi.
- Ai vorbit cu familia ei? - Nu.
Ai de gând?
Da, dar n-am avut ocazia.
Adică o ceri în căsătorie pe unica lor fiică adultă
cu inelul ăsta microscopic,
dar nu i-ai cunoscut părinții?
Frate! Bărbații albi chiar n-au nicio treabă!
Trebuie să inventezi o poveste, frate.
Da. E un inel mic. Crezi că familia ei va ține cont de asta?
Și eu țin cont, tipule. E groaznic.
Da. M-am gândit și eu. O să zic: „E al bunicii, din timpul Holocaustului.”
- E bine. Foarte bine. - O termin!
Nu pot zice nimic. Când aduci vorba de Holocaust…
Dar scapă de cutie! Nu-i de Holocaust.
- Așa e. - Pune-l într-un sac, ponosește-l!
- Da! - Dă-i o patină de Holocaust.
- Da, asta trebuie să facem. - Chiar așa.
Da. E o idee bună.
- Ăsta e planul. - Mersi.
Mă bucur mult să vă cunosc. Ce mai faceți?
Care e viața voastră? Ce mai ziceți? Cum e la muncă?
Vorbiți cu mine.
Munca? E în regulă.
Trageți din greu. Știu cum e.
Știu. Și eu trag la jug.
Stai prin cartier tot timpul, sau vii doar după mâncare și femei?
E o întrebare bună.
Așa este.
Cred că sunt un tip care merge peste tot.
- Peste tot? - Da, sunt ca un cameleon.
Merg la Marathon și-mi iau o bluză cu glugă și niște șosete
sau joc un baschet în Parcul Langston Hughes
dacă am oameni,
iar la Roscoe merg obligatoriu.
Meniul special Carol C? Zău!
Ne servește cineva? Mă duc să văd dacă persoana e aici.
Ar trebui să ne servească, voi meritați mai mult de atât.
Ăsta e bunicul tău alb. A venit să mă bântuie.
- Ce? - Nu m-a plăcut niciodată.
A început prin a pune gene puternice în tine,
ca să-mi deschidă la culoare copiii.
Akbar ești ridicol.
A pus un sâmbure otrăvit în fetița mea,
de-a ajuns să-l placă pe albul ăsta care ne-a adus la Roscoe.
Copiii noștri au avut experiențe culturale frumoase cu bunicul.
- Încetează! - I-a derutat complet, asta da.
Nu sunt derutați.
Ba sunt. Nu crezi că asta e derută?
Nu spun decât că nu trebuie să ne certăm în fața băiatului alb.
N-o să schimb ceea ce simt despre…
Spun ce vreau și nu-mi pasă de băiatul alb.
Nu-ți cer să faci asta.
Bună, gașcă!
Gata. Am vorbit cu chelnerița.
S-a supărat că i-am întrerupt pauza de fumat.
Așadar, poate că vă întrebați de ce v-am invitat să luăm masa.
- Chiar mă gândeam la asta. - Ce naiba e asta?
Vreau… să mă întorc puțin în timp.
Vreau să mă întorc…
Să începem cu Isus!
Era jumătate de culoare, jumătate evreu, nu?
Să începem cu Isus! O legendă, nu-i așa? Așadar…
Isus Hristos, practic vorbind, a avut copii de rasă mixtă,
ceea ce mie mi se pare grozav.
Persoanele de rasă mixtă sunt extraordinare.
De exemplu, Mariah, Derek Jeter
și, desigur, GOAT, și el era de rasă mixtă.
- GOAT? - Cel mai tare dintotdeauna.
Știu ce înseamnă. La cine te referi?
Omul nostru, legenda. Malcolm X.
Omul „nostru”?
Nu… GOAT. Nu omul meu. Dl X.
Ziceam că e de rasă mixtă,
iar dacă eu și Amira am avea un copil, acesta ar fi de rasă mixtă
și ar fi un bebeluș foarte drăguț,
poate nu la fel de important ca Malcolm X, dar cine știe?
Poate că fiul meu va fi ca Malcolm X. Nu știu asta, fiindcă nu…
Nu e însărcinată. Nu e.
Fiindcă nu facem asta foarte des,
iar când facem, sunt atent.
Ea nu e vreo puritană.
Ba chiar se descurcă bine de tot.
- Respect… - Bine.
Vreau să spun că o iubesc pe fiica voastră.
O iubesc și aș fi un soț bun pentru ea.
Ce Dumnezeu…
Știu că l-am citat pe Forrest Gump. Da, l-am citat.
Știți cine era prietenul lui cel mai bun?
- Bubba. - Poftim?
Nu era Bubba de culoare și Forrest, alb?
Ba bine că nu!
Și știți ceva? N-avea legătură cu rasa.
Era vorba despre creveți și parteneriat și au reușit.
Eu și Amira am făcut multe lucruri precum cele făcute de Bubba și Forrest.
Iar acum, aș vrea să mă însor cu fiica voastră, dacă sunteți de acord.
N-am văzut porcăria aia de Forrest Gump.
- Ei, drăcia dracului… - Ba da.
Nu e destul că mă obligați să mă vaccinez ca să intru la cazinou,
acum vreți să-mi luați și copiii?
Vrei să te măriți cu fiica mea?
Da! Așa aș vrea.
Ei bine, Ezra…
poți să încerci.
Ce ciudat! E la ușă, mamă. Bine, te sun mai târziu.
- Ce faci? - Tocmai am vorbit cu mama.
Da? Ce zicea?
Despre…
Mi-a zis că i-ai invitat la prânz pe ea și pe tata.
A fost un coșmar. M-am pierdut, am făcut-o de oaie.
Nu-mi amintesc nimic.
Din fericire, părinții mei își amintesc totul.
De ce să-i duci pe ai mei la Roscoe? Și fără să mă întrebi?
Voiam să fac o chestie. Las-o așa!
S-o las? Nu, Ezra, continuă.
Mi-ar plăcea să aud planul tău genial.
N-ai înțelege.
Dumnezeule!
- Ideea era să ies cu ai tăi… - Dumnezeule!
…să ne simțim bine și apoi să le cer binecuvântarea.
- Doamne! - Știam cum o să te cer.
Refăceam primele întâlniri. Am stricat tot.
- Nu e stricat! - Ba da. Tatăl tău…
Nu e stricat. Ezra!
- Poftim? - Poți să te ții de plan!
- Când? - Acum!
- Acum? - Da, acum.
- Acum… - Hai odată!
Îmi scot pantoful ca să nu se încrețească.
Amira…
te iubesc foarte mult.
Niciodată în viață nu m-am simțit atât de înțeles de cineva.
Sunt uluit de frumusețea ta, de inteligența ta, de grația ta
și de faptul că faci ceea ce vrei.
Și, dacă îmi permiți,
voi face tot ce pot ca să-ți ofer cea mai frumoasă viață,
plină de iubire, râsete și bucurie.
Amira, vrei să te măriți cu mine?
Sigur că da!
Da?
- Da! - Dumnezeule!
Dumnezeule!
E de pe vremea Holocaustului, de-asta e mic.
- Te iubesc! - Te iubesc!
Ce culoare frumoasă!
- Îmi pare rău că e atât de mic. - N-ai de ce. E frumos.
Care e povestea lui? E al bunicii tale?
Da, al bunicii mele. A fost… A fost în Holocaust sau așa ceva.
Dar câți ani are, dacă a trecut prin Holocaust?
Foarte mulți.
Cred că s-a logodit când avea trei sau patru ani.
- Erau alte vremuri. - Ce aiureală!
- Era cu totul altă… - Ce ai?
Don, te știu de-o viață. Ai fost un șef extraordinar.
Am crescut cu copiii tăi. Am fost în vacanțe.
Mereu ai avut grijă de mine. Îmi ești ca un tată.
Cei zece ani alături de tine mi-au schimbat viața.
Dar acum vreau o altă aventură.
Atât? A fost grozav!
A fost foarte bine.
O aventură în podcasting.
Mai bine nu-i zice de podcast.
- Mă duc să vomit. - Stai, scuze! Ascultă!
- Sunt… - Ascultă-mă. Calmează-te.
Faci ce trebuie. Trebuie s-o faci. Înțelegi? Ești bazat!
- Spune: „Sunt bazat.” - Da, sunt bazat.
- Sunt bazat! - Sunt bazat.
Cu forță! Sunt bazat!
- Sunt bazat! - Ai încredere!
- Sunt bazat! - Nu-s praf, sunt bazat!
Nu sunt praf, ca Don! Sunt bazat, scârbă!
- Punct! - Punct!
Bine. Când te întorci, vedem filmul Juice.
- Sigur Shelley nu te-a lăsat să-l vezi. - Asta e lipsă de respect!
- Da? L-ai văzut? - De mai multe ori ca tine.
Te iubesc.
- Te iubesc. Te descurci. - Bine.
Fă-te încoace, Don, scârbă ce ești!
Vin după tine!
- Bine… - Fă-te încoace!
Nu-mi pasă, Javier.
Rezolvă!
Nu-mi pasă! Ce zici de asta?
Maseratiul meu sună de parcă i-a tras-o toată echipa Toronto Raptors.
Repară-l!
Iisuse!
Ce e?
Mașinile astea…
Da.
Apropo de asta…
Eu… Nu…
Nu cred… N-o să mai lucrez la adresa asta…
- Ce? - De-acum.
Despre ce vorbești?
De altă adresă. O să lucrez…
N-o să mai lucrez la adresa asta, adică o să merg în alt loc
și o să lucrez o muncă diferită acolo.
Îți dai demisia?
Da. Pa!
Jalnic! Cine-și scrie demisia cu Helvetica?
I-ai zis: „Du-te dracu', Don”?
- Cam așa ceva. - Ce a zis?
Cică: „Ești un tip grozav și îmi pare rău…
Aș vrea să fi făcut mai multe.”
Eu îi ziceam că e în regulă, dar și: „Nu face asta!”
- Punct! - Punct!
Îmi place!
- Pentru cei bazați! - Pentru bazați!
Bine.
Să vorbim despre nuntă, înainte să realizez ce am făcut.
Sigur.
E un răspuns foarte liniștitor.
Îmi pare rău, scumpule.
Știi că te iubesc de mor. Serios.
Dar sunt puțin îngrijorată.
De când ne-am logodit și am luat casa,
ai mei au stat cu gura pe mine și nu într-un sens bun.
- Mă urăsc. - Nu! Nu te urăsc!
Nu te cunosc încă. Cred…
O să aibă nevoie de o perioadă de acomodare.
Poți spune sincer că familia ta e înnebunită
după fundul meu de abanos?
Cred că o mare parte dintre ei, da.
Sunt sigur.
Bine.
Lasă-mă să mă gândesc.
După cum văd eu lucrurile, avem o singură soluție.
Sunt atâtea culori elementare în acest spațiu!
- Îți creează un tonus deosebit. - Da. Te simți viu.
- Chiar așa. - Mulțumesc.
Suntem încântați de treaba asta.
Nu-i așa? Sunt așa de scumpi!
Ați făcut planuri pentru nuntă, drăguților?
Păi, am aruncat niște idei.
Da. Ne gândim la ceva mic și intim, care să ne reprezinte cu adevărat.
Noi ar trebui să vedem cine va oficia nunta.
- Arnold a vorbit deja cu rabinul Singer… - Se bagă!
Da, e onorat.
Rabinul Singer?
Nu o să aveți un imam?
Cine e Maman?
- Nu Maman, imam. - Imam.
- Cum se scrie? - Îți zic eu mai târziu.
- E ca rabinul, la musulmani. - Mersi, Ezra.
Deci sunteți musulmani?
- Da! - Da. Așa e.
Îmi place asta!
- De-asta port această coroană. - Ador coroana ta. E superbă.
Dragule, le spui povestea acelei coroane?
Am primit cadou acest kufi de la distinsul Louis Farrakhan.
Îl iubesc pe Farrakhan!
Îl iubești pe Farrakhan?
Da. La nebunie.
E GOAT. Și el e GOAT.
Serios? Ce-ți place la Farrakhan?
Da, ce-ți place la Farrakhan?
Probabil, ce-ți place și ție sau mai multe.
Poți fi mai precis?
Da.
Cred că îmi place atitudinea lui generală.
E direct, nu face fasoane
și cred că spune pe bune ce spune.
- Oprește-te! - Sigur.
Dragule, povestește-le tu despre cina noastră privată cu Pastorul.
Am fost binecuvântați să fim în compania Fratelui Pastor
și am putut vorbi cu el cam o oră.
Am discutat multe.
Unde am ajuns, spre ce tindem ca popor…
Serios?
La sfârșit, și-a dat jos acest kufi și mi l-a pus mie pe cap.
E unul din darurile mele cele mai prețioase.
Nu e incredibil?
Cunoașteți activitatea Pastorului?
Știu ce a spus despre evrei.
Haideți să luăm cina! Mor de foame!
Haideți să ne ridicăm!
Am găsit un post Sirius nou la radio.
Dau toate hiturile de pe Coasta de Vest din anii '90. Le au pe toate.
Tată, văd că o iei pe autostrada Xzibit.
Hai să revenim la cina făcută de Amira!
E un geniu.
- Să vedem despre ce e vorba! - Bine.
Stați, nu spunem rugăciunea?
Sigur că da. Voiam să o spun eu.
- Mereu o spunem. - Întotdeauna.
Pe cea musulmană. Dar, dacă ești aici, din respect, te las pe tine.
Bine, voi face eu onorurile.
Lăudat fie Allah, care ne-a hrănit și ne-a potolit setea…
Închide ochii!
…și ne-a făcut musulmani.
Lăudat fie Allah, care mi-a oferit mâncarea asta
și mi-a adus-o mie, neputinciosului.
Așa e.
- Amin. - Absolut.
- Amin. - Amin!
- Amin. - Amin.
N-o ziceam mai bine.
Ezra mi-a spus că ați avut o barcă în copilăria lui.
Da.
Mă gândeam că, într-o zi,
putem închiria o barcă și să ieșim cu toții.
- Ar fi tare! - Pot face asta.
Ne mai gândim.
Persoanele de culoare nu au o relație bună cu bărcile.
Așa e! Nici cu apa.
Cam ca evreii cu trenurile, nu?
Mamă! Bingo.
Compari Holocaustul cu sclavia?
Nu! Nu fac… N-aș face asta.
Deși, dacă te gândești,
cred că persoanele de culoare și evreii duc o luptă asemănătoare.
Da.
Deci, cumva, faci o comparație.
- Puțin… - Îmi dai cartofii?
Practic, evreii au fost sclavii inițiali.
- Nu-i așa? Sclavii dintâi. - Interesant.
Te duci tocmai în Egiptul Antic?
Știi că sunt lucruri de acum 3.500 de ani.
- Noi am avut străbunici sclavi. - Așa e.
Bunica mea culegea bumbac.
Tată, nu cred că au vrut…
- E adevărat. - Bunica aduna bumbac.
Nu trebuie să mă duc în Egiptul Antic, doar acum 75 de ani.
Evreii reprezintă 0,5% din populația lumii fiindcă am fost anihilați sistematic.
Exact.
Acea jumătate de procent pe care o formați pare să o ducă foarte bine acum.
Da, dar…
Uite cum stă treaba, nu cred că nu muncim pentru asta.
Înțelegi? Arnold lucrează foarte mult la clinică.
E podiatru. Ba da, dragule.
- Tatăl lui ce a făcut? - A fost podiatru.
- Și tatăl tatălui? - Tot podiatru.
Vezi…
- Și agent de pariuri ilegale. - Da, făcea și asta.
Apoi s-a cumințit.
Vreau să spun că ai noștri au venit aici fără nimic, ca toată lumea.
De fapt, ați venit cu banii câștigați din comerțul cu sclavi, ca toată lumea.
- Poftim? - Predică-le.
Predică-le, mamă!
- Pe bune! - E adevărat.
- Ce surse aveți? - Scumpo, adu-mi geanta.
Am niște chitanțe pentru sclavi. Adu-mi geanta, fiindcă…
Să încheiem subiectul!
Nu văd în fiecare zi la știri
persoane cu kippa împușcate de poliție în timp ce se plimbau în treaba lor.
În primul rând, nu știți despre ce vorbiți…
E o conversație incomodă.
Mai știi ceva de cartofi? Mai vin la mine?
Încerc.
Te simți bine?
Să stingem lumânările. Am o reacție alergică.
- Dragule, muți tu lumânările? - Sigur că da!
Ia lumânările de aici. Miros ca naiba.
E în regulă, mă ocup eu.
Când bunica mea culegea bumbac, bunicul tău se uita la picioare.
De acord.
Mamă, stai jos. Sunt gazdă.
- Te ajut. - Nu știi unde să le pui.
Încerc să…
La naiba!
- Rahat! Adu apă sau ceva… - Ce naiba?
Ce faci? Nu!
- Scuze! - Opriți-vă!
- Ia foc casa! Scuze!
Dumnezeule!
Doamne!
Fir-ar să fie!
Ce facem?
- Cu boneta kufi? S-a dus. - Nu, cu părinții noștri.
Cui îi pasă?
N-avem de ce să ne facem griji.
Tatăl tău e îndârjit, dar știam asta.
Ce vrei să spui?
Că n-a zâmbit deloc și n-a făcut nicio glumă.
Zici că tata e un negru furios?
N-am zis că e furios.
Da, dar spui că un afro-american e îndârjit,
deci insinuezi că ar fi furios.
Chiar e afro-american și e îndârjit.
Da, dar ca alb, nu zici despre un afro-american
că e „agresiv” sau „îndârjit”.
E un mod pasiv-agresiv de a zice că e un negru furios.
- Să zic că nu e îndârjit? - Lasă-l pe tata!
Dacă vrei să zici ceva, zi de mama ta! I-a ars boneta kufi.
Ce are mama? Da, e o idioată, dar e bine intenționată.
N-a făcut-o intenționat.
Nu știu ce să zic.
N-o să mă cert pentru ceva atât de ridicol.
Să vorbim despre rabin.
Nu cred că avem nevoie de el. Să oficieze unul din prietenii noștri.
Aș vrea să o facă imamul nostru.
Imamul vostru?
Bine, dră Shakur.
- De când ești așa de musulmană? - Așa m-am născut.
E important pentru tata. Hai să facem așa!
- Baconul de ieri era musulman? - Da. Era bacon evreiesc.
Era evreiesc?
Nu mă dau mare evreu. Mănânc bacon.
Da, și?
- Vrei imam la nuntă. - Și?
- Să întorc patul spre Mecca? - Chiar aș vrea. Foarte mult.
Îmi place, de patru ore ești musulmană înfocată.
- Exact. - Nici tatăl tău nu e așa!
A auzit un cântec și și-a zis Akbar în loc de Woody.
- Acum depășești măsura. Oprește-te! - Tu mi-ai zis. Glumim despre asta.
Nu ți-am zis-o ca să mi-o arunci în față.
Aș putea să zic că ești un nemernic.
- Sunt nemernic? - Da!
Bine…
Știi ceva? Nu vreau să mă cert. Nu pot.
Nu vreau să ne certăm pe tema asta.
S-au întâmplat prea multe în seara asta. Nu pot.
Nici eu nu vreau să ne certăm.
Cred că ne-am folosi mai bine timpul gândindu-ne cum să depășim momentul.
De acord.
Propun să nu mai vorbim cu acești oameni, să rupem legătura complet.
Nu putem face asta.
Eu mă gândeam să petrecem mai mult cu ei.
Poate că tu și tata puteți face ceva, doar voi doi.
- Zici bine. - Să se obișnuiască cu tine.
Poate că va înțelege ce e între noi.
Ar putea să ajungă să simtă… Și tu la fel.
- De acord. - Bine.
Bine.
Mă culc. Mi-a venit ciclul și mă simt ca dracu'.
Eu sunt îngrijorat, n-am avut niciodată ciclu în 35 de ani.
Ar trebui să merg la doctor.
Amira mi-a zis că ai lăsat un job în finanțe
ca să începi un podcast.
E adevărat.
Știu că pare o nebunie.
Deci știi că pare o nebunie?
Da, știu. Dar…
Știi că pare o nebunie.
Da! Iar ea…
Ea e extraordinară. Mi-a zis:
„Viața e scurtă. Trebuie să îți urmezi visul.”
Cum o să-mi întreții fiica, umblând după visuri?
Ai un fond de Bitcoin de vis sau un fond de pensie de vis?
Nu am un fond de pensie de vis.
Dar o să fac tot ce pot.
O să faci tot ce poți?
Asta ar zice un băiat alb.
„O să dau tot ce am mai bun!”
Da, înțeleg glumele astea.
Nu glumesc.
Știu că nu glumești. Zic doar că îți iese…
Nu-mi iese nimic. Spun ce ai zis tu.
Da, nu imitai nimic.
Repet, n-am zis că imitai pe cineva.
Băiete, nu fac chestii de-astea.
Nu cred… Nici măcar…
Nu cred că tu…
Mi-a plăcut să-ți cunosc părinții seara trecută,
dar m-am simțit oribil pentru acel kufi al tatălui tău.
Știi ce zic?
A mai rămas o bucățică și mă gândeam să o pun într-o ramă.
Nu e nevoie! E în ordine.
Sigur? Aș putea s-o duc la Michaels. Fac chestii frumoase acolo.
N-ai zice, e un artizanat, dar chiar se pricep.
Are multe bonete kufi acasă. E în regulă.
- Da? - Da!
Înțeleg. Are un dulap plin.
- Nu e un dulap. - Sigur, făceam…
E un context care cere respect.
Sigur că da! Sunt sigură că e un raft frumos.
Ce-mi place… Scuze. Ador melodia asta.
Da, e bună.
E provocatoare. Te pune în mișcare.
De ce-ți place atât de mult?
- E foarte tare. E provocatoare. - Da. Dar ce-ți place la ea, versurile?
Cred că sunt improvizate.
Auzi? Cum se cheamă? Am uitat numele cântecului.
- E foarte provocator. - Cum e?
Nu mai știu. Cred…
- E cumva „În Paris”? - Ceva despre ceva în Paris.
- Cum e? - „Miezul nopții la Paris”?
Nu e asta. Nu asta. Nu e „miezul nopții”.
Altcineva e la Paris.
- „Gașca de prieteni la Paris”? - Ești aproape.
Ți-e frig?
- Nu. - Am scaune încălzite.
- Vrei să… - Mi-e bine. Mersi.
Bine.
Îmi place cântecul ăsta. E foarte tare. Îți place?
Da, îl știu.
Mă ridic fără teamă Mă ridic
Mă rupe în două.
De o mie de ori pe zi
Nu-ți place partea asta?
E ciudat că nu știu titlul piesei.
Dar cred că nu asta mă atinge.
Mă atinge mai mult mesajul cântecului…
E despre prietenie pe fundal parizian.
Munți Picioare frumoase de evrei
Munți
E despre toată lumea. Mai mult prieteni de-ai tăi decât de-ai mei.
Ar trebui să mergem la Paris.
- Noi patru? - Noi patru, la Paris.
Am fi exact ca în cântecul ăsta.
Dacă am merge la Paris. Aproape ca melodia asta.
Va fi 75% din cântec dacă mergem la Paris cu tine.
Nu stau să fac calculele, dar…
Nu pot să iau nota aia.
Nu ți-am zis că n-ai voie cu arme aici?
Ascunde-l! E a treia oară când îți zic.
Dă-o dracu', omule!
Salutare, ce faci, Ak?
- Care-i treaba? - Merge.
- Mă tunzi? - Da, frate.
Tu și…
Tu și amicul tău nepigmentat stați acolo. Ăsta sângerează. Îi dau un lipici.
Sper să nu așteptăm prea mult.
Nu te deranjează să te aranjezi aici, nu?
Absolut deloc. E relaxant. Locul ăsta e belea.
Așa e.
Deși se pare că există un cod vestimentar despre care nu mi s-a spus.
E bine.
Ak, care-i treaba cu Albitură ăsta?
Nu știu. Sincer, nu îl cunosc prea bine.
- Eu sunt Albitura? - Eu sigur nu sunt.
Băi, Albitură!
Eu sunt, e sigur.
Ce e, frate?
Fă-mi un hatâr, dă-ți jos hanoracul ăla.
Hanoracul, frate. Nu-i bună culoarea. Dă-l jos.
Rahat!
Sigur că da. Chiar e umezeala dracului aici.
Ciudat. Ți-era frig în mașină adineauri.
Da, îmi sufla aerul condiționat în gât și mi-era să nu fac vreo infecție.
Acum nu îmi mai e, fiindcă suntem aici, cu o grămadă de oameni,
deci e bine și o să-mi scot hanoracul.
Stai puțin. Sigur vrei să faci asta?
Nu mă bag, dar ce se întâmplă după ce ți-l dai jos? Ce urmează?
Te încolțesc băieții lui la duș.
Te lupți pentru bărbăția ta zilnic, până obosești și cedezi.
Și așa ajungi o otreapă în toată regula.
Otreapă în toată regula?
Le speli rufele, iar ei îți iau tava cu mâncare la cantină.
Ultima față pe care o vezi înainte să adormi în lacrimi va fi a lui.
Prima față, dimineața, când te trezești din coșmaruri, tot a lui.
Oare vrei să intri în acest cerc vicios nesfârșit
doar pentru a-ți da jos hanoracul?
Au cantină aici?
Mereu am vrut să ies cu nora mea la o întâlnire ca asta.
- Abia aștept! - Da.
Bună!
Ce atitudine!
Aici fac împachetări cu folie din ceară de albine. E chiar din stup.
- Serios? - Da.
Au stupi aici…
- Bună! - Bună!
Ce drăguță ești!
Nu e nicio problemă. Îți convine un terapeut bărbat?
- Îmi pare rău. - Pentru ce?
- N-ai văzut ce s-a întâmplat? - Ce s-a întâmplat?
Bine. Fii atentă, eu vin aici tot timpul.
Înțeleg.
Apoi vin cu tine
și au lăsat o albă să intre în fața noastră.
Nu mi s-a părut…
Poate că era programată înaintea noastră.
E incredibil ce trebuie să suporți!
- Ce? Ce zici… - Stai puțin.
- Dnă Shelley, nu… - Dă-mi voie.
Și s-a dus…
Bună!
Bună! Ascultă…
Ca viitoare soacră
a unei femei afro-americane, în America,
sunt îngrozită și dezgustată
să văd manifestarea de rasism la care am fost martoră.
Despre ce vorbiți?
Știi foarte bine despre ce vorbesc.
Bună!
Dnă Shelley, haideți să luăm niște aer!
Da. Mă duc să iau aer.
Programarea e pe numele Cohen, cu C.
- Bine. - Da.
Hai să luăm niște aer!
- Pare un meci bun. - Da, frate.
- Salut, Ak! - Ce faci?
- E ca în parcul Hughes? - Poftim?
Parcul Langston Hughes. Ai zis că joci mult acolo.
Deși nici Google și nicio persoană pe care am întrebat-o n-au auzit de el.
Sigur că nu. Google…
a funcționat ciudat, am avut și eu probleme…
Întreabă la serviciul de asistență.
Langston Hughes nu e un parc permanent.
Dar locul ăsta te duce cu gândul la Parcul Langston Hughes, sigur.
Da. Du-te și fă și tu un meci!
- Acum? - Da, haide!
- Așteaptă mulți oameni… - Poate să intre și tovarășul meu?
- Da, haide! Hai să jucăm! - Intri acum.
- Mai repede! - Bine.
Da. Du-te și arată-le cum se joacă în Langston Hughes.
Asta o să fac.
„N-am răzbit ușor în viață.”
- E bună. - E din Langston Hughes.
Știu, frate! O zic întruna. Așa-mi semnez e-mailurile.
Ce dracu' faci?
Filmezi?
- Oarecum. - Nu e nevoie.
- E pentru mine. - Bine.
Hai, Langston!
Scutură brațul!
Hai, Langston!
ÎN DIRECT 1827 PERSOANE
N-ai filmat asta?
Nu. Îl prind pe următorul.
Ocolește-l! Așa!
Ce naiba! Îl lași să facă asta?
- Dle Mohammad, a fost tare. Să mai venim. - Da, m-am distrat…
Bagă-mă pe chat cu ei, sunt grozavi.
- Ce vrei să spui? - Frate…
Negrii și albii n-o să se înțeleagă niciodată. Punct.
- Ce vorbești? - Ăsta-i adevărul, omule.
Ești prietena mea cea mai bună și partener de afaceri.
Da, atât de puternică e chestia asta.
E ca atunci când înșeli o femeie.
O înșeli și vrei să treci peste asta, dar nu poți.
De ce? Fiindcă pune întrebări, vrea toate detaliile, nu renunță.
„Ai legat-o? Ți-a supt-o? Ați făcut sex anal?”
Nu mă așteptam să ajungem la asta.
Aici trebuie să se ajungă. Ăsta e adevărul.
Pentru afro-americanii din țara asta, albii sunt bărbatul care a înșelat.
Noi suntem tipa care nu poate trece peste asta.
Oricât de mult am vrea,
nu putem uita ce ați făcut și ce faceți în continuare.
Pentru cei care nu mă cunosc, sunt Demetrius, vărul Amyrei.
O iubesc de mor.
- Și sunt organizator de nunți. - Întâi de toate, mă cheamă Amira.
Iar tu pui muzică la hotelul DoubleTree de la aeroport.
Afacerea se extinde. Nu așa e normal?
Dacă nu crești, ce faci?
- Înțelegi? - Da.
Eu sunt Becca și mă ocup cu organizarea de petreceri.
Sunt o veche prietenă a familiei Cohen…
Scuze, nu vreau să fiu nepoliticoasă, dar de ce avem nevoie de ei?
Amira…
Vreau să mai zic o dată.
V-am zis că stresul se taxează în plus
dacă lucrez cu ea, fiindcă trebuie să fac minuni.
Nu-ți face griji, va coopera.
Mulțumesc.
Nu aveți mult timp. Trebuie să ne punem pe treabă repede.
M-am gândit că putem începe prin a alege o temă.
M-am gândit la ceva în genul Hollywoodului de demult.
- Ador Hollywoodul de demult! - Nu-i așa? Știu.
Când artiștii de culoare nu puteau sta în hotelurile în care cântau?
Bună observație! Mereu m-a scârbit Pe aripile vântului.
- Dinainte să fie obligatoriu. - Când nu era la modă.
Spiritul mă îndeamnă să mă îndrept într-o direcție…
Mă gândeam mai degrabă la o senzație de tip Tron.
Anii '80? Tron?
- Nu. - Da.
O nuntă în stil Tron, dar un Tron din cartier.
O să reducem costurile,
folosind costume cu LED-uri în loc de costume obișnuite.
O facem în cartier, cu oameni obișnuiți, dar în decor Tron.
Nu cred…
- Îmi place. - Mie, nu.
Frate, ne înțelegem!
Lămurește-mă, toată lumea are costume identice la nuntă, mai puțin…
Alegi culoarea. Dacă te încape… Primul venit, primul servit.
Eu vreau unul roșu.
Pe cel roșu? Bine. Roșul s-a dat.
De unde luăm costumele?
Le aduc eu.
Am 40 de costume Tron cu glugă.
Luminează toate. Va fi grozav.
- Ai 40 de costume? - Da, 40.
Dacă aveți mai mult de 40 de persoane, vă ocupați voi.
Nu i-aș chema, fiindcă n-or să aibă costume.
O să arate ciudat fără costum.
- Sună deosebit. - Ai prins ideea.
- Nimeni n-a mai făcut o nuntă Tron. - N-ai mai văzut.
- Părinții ăștia ne omoară. - Așa e.
Vestea bună e că aproape am terminat.
Și, cu atâta treabă, ne-au lăsat în pace.
Așa e! Mama nu m-a sunat de câteva zile. Ce bine e!
Nici pe mine, tata, ceea ce e ciudat.
Nici măcar un mesaj „forma urmează funcția”.
- I s-o fi întâmplat ceva groaznic? - Doamne, nu! De ce spui asta?
N-am vrut… Ar fi oribil.
Ar fi cel mai nasol.
Mă asiguram că e bine.
În sfârșit, trebuie să plec. Nu vreau să întârzii.
Arăți minunat.
Mulțumesc.
O să faci furori. Nu uita, ești bazată.
N-ai văzut filmul, nu-i așa?
O dată dacă mai spui că n-am văzut Juice, te părăsesc de nu te vezi.
De aceea, pentru rochia victoriană, am ales albastru și verde,
culori foarte intense ale epocii.
Să știți că am relații bune în centru
și pot obține stofe de calitate la prețuri foarte mici.
- E grozav! - Da.
- Aș vrea să vă las niște schițe. - Ar fi extraordinar.
Când ai absolvit la Harvard? Poate avem cunoștințe comune.
N-am fost la Harvard, ci la Howard.
- Howard! Sună apropiat. - E un Harvard al celor de culoare.
Interesant…
Să mergem!
Petrecerea burlacilor e ceea ce-ți trebuie ca să te aduni înainte de nuntă.
Sunt așa de stresat! Abia aștept.
În Vegas cu gașca!
Distracție! O să iau ecstasy și o să ling picioare de stripteuze.
O să fie belea!
Salutare! Ce faceți?
Ce faci…
- Care-i treaba? - Da…
Sper că nu te încurc.
M-am gândit vin și eu. L-am adus și pe Omar.
Sal'tare, frate!
Salut, Omar!
Da…
Când am aflat că Amira le ia pe mama și pe sora ta la Palm Springs,
m-am gândit că ar fi frumos să vin și eu cu băieții.
- Da, e o idee bună și normală. - Da.
Cât stăm în Vegas, nu te gândi la mine ca la viitorul tău socru.
Nu sunt așa.
Sunt doar un băiat din gașcă, mă distrez și eu.
Cum îl cheamă pe tovarășul tău?
Numele meu e Mo și am țâțe.
Scuze, frate… Soră… Mo.
- Da… - Da.
- Cred e locul meu. - Scuze.
- O să ne distrăm! - Absolut.
- Ce dracu' se întâmplă? - Nu știu.
Dar e înspăimântător de relaxat.
E genul de om care te ucide și apoi doarme 9 ore jumate.
Am făcut asta.
- Știai că Mo are țâțe? - Da, sunt pe pieptul ei.
Care e planul?
Îl prindem făcând chestii ciudate și îl torni la fiică-ta?
Nu. Mergem acolo și ne asigurăm că nu se distrează deloc.
Asta e foarte josnic din partea ta.
Dar trebuie să recunosc că e un plan bun.
- Vegasul dezvăluie omul. - Corect.
- Afli multe despre om, văzându-i gașca. - Corect.
Dă pe gât!
Pastila!
Pentru tovarășul meu!
Pe relaxare, frate! Știi ce zic?
Gata cu crailâcul, băieți!
- Asta e pentru mine. - Da!
- Bună! - Strălucești!
Doamnelor, cine face gălăgie în lobby?
Bună, frumoaso!
Bună, țâțelor!
Bună, fetelor!
Cine e alba?
Fetelor, ea e dna Shelley, mama lui Ezra.
Doamne, sunteți minunate!
Nu pot să-mi iau ochii de la voi!
Serios. Cerceii ăștia și chestia portocalie…
E țâță de mâță. Nu-mi pot lua ochii de la ea.
Țâță de mâță…
Pur și simplu sunt topită după voi.
Da…
Iar tu ai un tatuaj foarte frumos.
- Mulțumesc. - Pentru puțin. Ce scrie?
„Odihnește-te în pace, Big Rev!”
Condoleanțe!
Îl port în inimă.
De ce nu l-ai pus pe celălalt…
Mamă, pentru Dumnezeu!
Îmi pare rău pentru pierderea ta. Și scuze pentru mama.
Poftim?
Stai să înțeleg.
Toți cei pe care-i cunoști iau cocaină, dar tu nu?
Da, e neplăcut și deranjant.
Chestia asta ne desparte, sincer să fiu.
Mi-e dor să-i mai văd așa cum erau.
Ezra!
Ezra, amice, nu mai avem aproape deloc.
Dă-ne numărul omului tău! Vrem să-l sunăm pe ăla cu cocaina.
Tipul care-ți aduce ție cocaină. Îl sunăm? Mulțumesc.
Ce tip? Nu am niciun tip!
- Ce? Sigur ai un tip. - Ai un tip.
Ne-a adus cocaină data trecută când am fost aici. Sună-l!
Ești atât de drogat, încât nu știi ce spui.
Nu am niciun tip care aduce cocaină.
Ba ai! Am cumpărat cocaină de la el.
E traficant de cocaină. Noi am cumpărat cocaină de la el,
iar tu te-ai drogat atât de tare, că ai leșinat pe Strip.
Aveai cocaină pe toată fața.
Cred că-mi amintesc de tine.
Ai făcut pe tine atunci.
Exact! Așa ai făcut! Te-ai căcat pe tine de la cocaină!
- Taci dracului! - Așa ai făcut!
Vă miroase a ceva? Ghiciți pe cine am găsit?
- Tipul cu cocaina! - Exact!
Ezra! Ăsta e tipul de care-ți ziceam!
Tipul cu cocaina!
Uită-te la degetele lui.
Da, are scris „coca” pe degete.
Ezra, mersi pentru tortul cu marijuana trimis de ziua mea.
Ești mare! Asta e pentru tine, papi.
Măi să fie! Ai ceva marfă acolo, Ezra!
Da.
Ai făcut pe tine ultima dată când ai fost aici?
Ți-ai distrus pantalonii?
Da, dar nu de la cocaină. Era…
De la Chipotle.
Sunt pregătită. Sunt pregătită!
Șapte litere, plural.
Un grup de oameni care se mișcă frumos.
Bine. Ai zis „plural”, deci e un S acolo.
Da. Bine!
- Stripteuze! - Prea multe litere!
Stați… Gata, știu!
E un cuvânt cu „N”?
Nu…
Nu. Voiam să zic navajos.
Asta voiam să zic, navajos,
fiindcă, atunci când se mișcă, indienii navajo…
Mamă, te rog.
Ce e?
Dansatori!
Doamne!
Ce naiba?
- Ce ai? - Dumnezeule!
Doamne!
Ce ai, femeie?
- Nu… - E în regulă. Codițele stau bine.
S-a agățat de…
E în regulă. Să-i aducă cineva…
- Știai că e perucă? - Nu.
E uimitor realizată, nu crezi?
Dă-mi peruca fetei. Dă-mi peruca!
- E ciufulită. - E bine.
- Să mergem! - Bine.
Ce…
- A fost la fel de rău? - S-ar putea spune așa.
La mine a fost rău de tot.
Ți-a zis ceva tatăl tău?
Nu. De ce? Ar trebui?
Nu. Doar că totul a mers bine, totul a fost normal.
- Adică… Da. - Bine.
La tine de a fost nasol? Din cauza maică-mii?
- Nu vreau să vorbesc despre asta. - Ce-a mai făcut?
Ezra, chiar nu vreau să vorbesc despre asta.
Spune-mi ce a făcut!
Bine. S-a purtat la fel de aiurea ca întotdeauna.
Dar asta faceți voi mereu, așa că…
Ce înseamnă rahatul ăsta?
Îmi pare rău. Am multe pe cap.
Îmi pare rău.
Bine.
Ce faci?
- Arunc rahatul ăsta! - De ce?
Fiindcă n-am primit slujba, Ezra!
Poftim?
M-a sunat producătorul și mi-a zis că a ales pe altcineva,
cineva cu mai multă experiență în moda de epocă, nu știu.
Îmi pare rău.
Dacă te consolează, pot să te susțin eu o vreme.
Nu, Ezra, nu vreau să fiu o femeie întreținută.
Mă gândesc cum pot să te ajut.
Înțelegi? De exemplu…
Îl sun pe Rick Greenwald, un prieten de familie.
Are relații. O să te ajute la următorul proiect.
Super!
Nu asculți ce spun? Nu mă auzi?
Am obținut singură tot ce am.
Am muncit din greu și am răzbit prin tot rahatul ăsta rasist,
ca să vii tu și să-ți suni prietenul de familie
ca să-mi dea slujba pe care trebuia s-o am de cinci ani?
Cum crezi că mă simt?
Nu vreau să te simți prost. Încerc să te ajut.
Și e în regulă să accepți ajutorul cuiva care te iubește.
E ușor să spui asta, fiindcă așa a fost viața ta.
Viața mea nu e așa.
Nu contează. Acum avem repetiția.
Mă duc la baie. Singură. Te rog.
- Nu vreau să merg la baie cu tine. - De când?
Dar am încărcătorul acolo.
Stai să mi-l iau, o să stai ceva acolo.
Doamne!
Woody!
Mă numesc Akbar Mohammad, frate.
Mama ți-a zis Woody, îți zic Woody.
Mama n-a vrut un fiu îmbrăcat cu haine Versace contrafăcute
care face fraude cu ajutoare de la guvern, dar asta e.
- Asta chiar e Versace. - Frate, lasă-mă.
Oricum, nu sunt infractor. Am fost acuzat de încălcare a intimității.
Mă uitam să văd dacă mama copilului meu mă înșală,
ca știu dacă pot plăti pensie alimentară mai mică.
Ce căutai la geam?
Voiam să văd dacă o tăvălește vreunul.
Nu-ți scade pensia…
Judecătorul de vede că se arde, pensia mi-o scade.
Nu poți să-i zici: „Era cu fundul în sus! Scădeți-mi pensia!”
N-o să-ți reducă pensia pentru asta.
Am mai făcut asta.
- Bună, unchiule EJ! - Bună, scumpo!
El e Ezra. Ezra, e unchiul meu EJ.
- Ce faci… Cum ai zis, Ezz… - Ezra.
Faimosul unchi EJ! Am auzit multe despre tine.
Da, el e Ezra. Ăsta-i omul.
Omule…
Mă duc să o salut pe Renee.
- Fiți drăguți. - O să fim drăguți.
Dacă lași cardul ăsta de credit aici, îl golim.
Parcă-i un card lucios, cu părul ăla dat pe spate.
Minte.
- E în regulă. - Bine.
Întoarce-te… repede.
Ezra face un podcast despre cultura afro-americană.
- Spune-i, Ezra. - Da, fac podcasturi.
Despre ce?
Despre cultură.
„Cultură”, fără „afro-americană”?
Trebuie să câștigi bani cumva.
Dă-mi 150 de dolari repede. Nu-i zice ei că ți-am cerut.
- Nu-i zic. - Dă-mi un Cîroc.
Dă-i și lui Barry White cel alb ceva.
Atențiune! Vreau să vă spun ceva.
- Am ceva de zis. - Zi!
E foarte frumos ce-ați făcut aici.
Eu n-am avut nicio nuntă ca asta, deși am fost măritată de trei ori.
Exact! De două ori la tribunal și o dată la Benihana.
N-am avut rezervare, nimic.
Amira, verișoara mea, sunt foarte fericită pentru tine și Ezra…
Fată, felicitări! Te căsătorești cu albul ăsta…
Fată, sunt o grămadă de albi aici!
Dacă ție îți place, ne place și nouă.
Am atacat Capitoliul.
Da. Eram acolo.
Ezra a încercat să mă oprească.
E un rahat liberal, dar e un om bun.
Pentru bunul meu prieten, Ezra, care e amabil și atent,
dar nu s-a gândit să mă așeze la masa celor de culoare.
Estetic, e mult mai logic, nu?
Ridic paharul pentru incluziune și pentru noile generații diverse.
A părăsit familia devreme,
lăsând-o pe mama sa să aibă grijă de tot, inclusiv de casă.
După ce mama sa a murit, în 1984,
Xzibit n-a avut de ales și s-a întors la tatăl său, în New Mexico.
Cred că… Cred că în Albuquerque.
Bine. Cred că putem încheia. Da.
Vaccinul ăla…
te face gay.
Morala poveștii e simplă:
nu te încurca cu o femeie care nu-ți respectă soția.
N-am vrut… Am zis-o aiurea.
E în regulă.
Puțină atenție, vă rog!
Atenție!
Știu că se obișnuiește ca tatăl miresei să țină un discurs în ziua nunții.
Dar m-am gândit la niște lucruri despre care vreau să vorbesc acum.
Când fiica unui bărbat se căsătorește, se spune că acel om „o dă” pe aceasta.
E o pastilă foarte greu de înghițit.
De obicei, nu-l știi bine pe acel bărbat căruia i-o dai pe fiica ta.
Așa e de obicei.
Dar eu mă consider norocos, fiindcă cred că știu cine e Ezra.
Nu e un bețiv drogat și afemeiat care visează cai verzi pe pereți
și are o gașcă de degenerați rasiști.
Nu m-am procopsit cu tipul ăla.
M-am ales cu acesta.
Bine…
Așadar, ridic paharul pentru frumoasa mea fetiță!
Noroc!
- Te iubim. - Felicitări!
Mulțumesc, domnule.
Salut!
Ezra.
- Îți mulțumesc pentru ce ai făcut. - Ce am făcut?
Discursul tău. Puteai să mă faci cu ou și cu oțet.
N-ai făcut-o. Mulțumesc.
Nu-mi mulțumi, fiindcă n-am făcut-o pentru tine.
Am făcut-o pentru fiica mea.
Crezi că aș face-o de râs în fața familiei?
Nu.
Nu mă cunoști foarte bine.
Dar să știi ceva. Eu te cunosc pe tine.
Te-am cunoscut de la început.
Te-am citit din prima zi.
Poți să mă tai, dar nu înțeleg
de ce fiica mea continuă pe acest drum cu tine.
Un lucru îmi e foarte clar.
Tu, în mod absolut, clar și irevocabil,
nu ești omul potrivit pentru fiica mea.
Punct!
- De ce? - Poftim?
De ce nu sunt potrivit pentru fiica ta?
- Cu ce să încep? - Cu orice.
Să începem cu petrecerea burlacilor.
Te-am văzut cu stripteuze și cocaină. Începem cu asta?
Hai să începem cu motivul pentru care ai fost la petrecere!
N-aveai ce căuta acolo. Lumea își face de cap.
Eu nu sunt așa. Așa sunt tâmpiții de prieteni ai mei.
Dar te-ai băgat și ai obținut ce voiai. M-am simțit de rahat.
De fapt, mă simt de rahat oricând ești prin preajmă.
Ești piaza rea din viața mea și nu știu de ce.
Adevărul e că am făcut un singur lucru:
am iubit-o pe fiica ta din tot sufletul și pentru tot ce e ea.
Și ea mă iubește și vrem să ne căsătorim.
Dar tu ai decis, înainte să mă cunoști, că mă urăști.
De când m-ai cunoscut, îți consumi energia
ca să mă discreditezi, să arăți că n-am ce căuta lângă cei de culoare,
că sunt doar observator, nu participant.
De-asta m-ai dus să joc baschet în parc
și la frizeria aia, deși eram îmbrăcat în roșu, ca un idiot.
De-asta râzi de podcast, de muzica pe care o ascult,
de felul în care vorbesc, de cum gândesc, de prietenii mei și de orice fac.
Iar eu încasez. Încasez!
Îți ascult rahaturile încontinuu.
Mi-am dat seama că ai dreptate într-o privință.
Ce anume?
Niciodată, în vecii vecilor,
nu voi ști cum e să fii de culoare în țara asta.
Dar recunosc un nemernic.
Da!
Sunt foarte mulțumită. Sunt foarte drăguți…
Amira! Bună!
Scuzați-mă o clipă.
- Doamne! - Bună!
Bună! Te-am oprit doar ca să-ți spun că ești foarte frumoasă.
Mulțumesc!
Ai folosit bigudiuri?
La păr, ai folosit bigudiuri?
Nu.
Fir-ar! Bine. Nu sunt extensii, nu?
- Nu. - Nu? Bine. La naiba!
Trebuie să mai studiez.
De la petrecerea burlăcițelor,
am început să studiez serios coafurile femeilor de culoare.
De exemplu, am văzut documentarul lui Chris Rock.
Nu știu dacă l-ai văzut, e fantastic, iar el e foarte amuzant.
Vocea lui are ceva care mă face să râd.
Oricum, părul femeilor de culoare nu e un subiect amuzant.
Doamne, habar n-aveam! Chiar m-a lăsat cu gura căscată.
Atâta energie și timp consumate
și durerea și suferința prin care trec femeile de culoare…
Oricum, am vrut să fiu în temă la următoarea noastră întâlnire.
Te las să-ți vezi de treabă.
- Da. - Înainte să pleci, poți să-mi spui…
- Ce stil e? Ca să știu data viitoare. - Shelley, nu sunt o jucărie.
Chiar nu-mi place că mă tratezi
ca pe un obiect strălucitor bun de arătat prietenilor.
N-aș face așa ceva!
- Dar o faci. - Nu…
Mă lași să termin? Ba da, o faci.
De când te-am cunoscut, am fost amabilă și respectuoasă.
Mi se pare că te bucuri că ai o noră de culoare
fiindcă e la modă să ții partea celor de culoare.
Pariez că, de câte ori ne vedem, îi spui unei prietene.
Dar sunt sigură că nu-i spui că, de fiecare dată,
ești extrem de jignitoare și te comporți incredibil de nepotrivit.
- Nu sunt… - Acum o să plângi.
Te prefaci șocată, faci pe victima, de parcă tot ce am spus e incorect.
Sentimentele mele nu sunt valide. Voi sunteți cei răniți.
Sunt prea agresivă cu tine? Îți par „furioasă”?
Nebunia e că am vrut cu adevărat să te cunosc, ca de la femeie la femeie.
- Credeam că o să mă înțelegi. - Asta am…
Ba nu.
Fiindcă nu mă vezi pe mine, așa cum sunt.
Nu contează câte cărți citești sau câte documentare vezi,
eu nu voi fi doar Amira pentru tine.
Voi fi mereu Amira, nora simbolică de culoare,
iar asta înseamnă ignoranță.
- Amira, e totul în regulă? - Nu chiar.
Dnă Shelley, e totul în regulă?
Bine.
Amira, scumpa mea!
Putem vorbi puțin?
Da!
Vrei să începi tu?
Da, dar se pare că și tu vrei să începi.
Da.
Ezra…
Nu știu cum poate să meargă treaba asta.
Da…
Pur și simplu…
Familia ta, familia mea, toate astea…
Nu știu dacă ar trebui să fie așa de greu.
Sinceră să fiu…
Doamne, nu mai am tragere de inimă.
Îmi pare foarte rău.
Nu am altă părere.
Toată nebunia cu familiile noastre…
mama mea, tatăl tău…
Nu cred că se va schimba ceva.
Dar vreau să știi…
că perioada petrecută cu tine a fost cea mai fericită din viața mea.
Și eu simt la fel.
Bine…
M-am gândit la ceva ce ai zis.
De câte ori am auzit asta…
DUPĂ TREI LUNI
Știi că ești foarte neplăcută, nu?
Ce vorbești?
Oricum, ce am zis și ți-a rămas pe creier?
Ai zis că afro-americanii și albii nu se pot înțelege.
Cred că ai dreptate.
Da! Sigur că am avut dreptate. Întotdeauna am dreptate.
Asta te deranjează? Că am mereu dreptate?
Nu, mă deranjează că, pentru o clipă, am crezut că te înșeli.
Că există speranță pentru noi. Pentru viitor.
Că, într-un cuplu, doi oameni din sfere sociale diferite
se pot baza pe grija reciprocă
și pe curiozitatea și dragostea lor.
Dar, între persoane de culoare și persoane albe,
nu cred că dragostea e de ajuns.
Sunt prea mulți factori externi.
Fie prietenii, fie familia, oamenii nu acceptă ce nu înțeleg.
Corect sau nu, e adevărat.
Trăim în două lumi separate, e un dat irevocabil.
Am crescut cu hip-hop. Hip-hopul m-a făcut cine sunt.
Chiar și așa, nu eram pregătit pentru realitățile unei lumi străine mie.
Mereu voi fi un outsider.
De aceea, oricât de nasol ar suna asta, cred că, dacă iubești,
chiar dacă vrei să le spui tuturor, e mai bine să o ții pentru tine.
Ți-am zis că Barry White cel alb le zice pe bune.
El și Joe Rogan.
Nu-mi pasă că Joe Rogan zice „negru” întruna
dacă nu mi-o zice în față.
L-ai cam terfelit, ce să zic.
- Pe Ezra? Nu l-am terfelit! - L-ai terfelit de i-au mers fulgii.
Nu… Nu poți să-mi scoți ochii cu asta.
Am făcut ce-ar fi făcut orice tată.
Te-ai jucat cu micuțul alb fiindcă știai că scapi.
- Fii sincer! - Tu ai fi făcut altfel?
Aș fi stors o mașină de la el. Îl făceam să-mi dea un card de credit,
să-mi ia mașină de spălat și uscător și o sticlă de parfum.
Poate că-mi reparam și curtea. Ar face chestii de-astea.
Ești în altă realitate, nu? N-o să vezi așa ceva.
Nu contează ce aș fi făcut eu. Sunt alte vremuri, e altă lume, Woody.
Akbar, tâmpitule! Mă cheamă Akbar.
- Tot atâtea silabe… - Vezi?
N-ai văzut ce am văzut eu.
El și prietenii lui degenerați au tras atâta cocaină în Vegas,
că ziceai că fac Scarface din nou.
Despre asta e vorba? Cocaină?
Da, e între motivele principale, cocaina.
Nu doar că lua cocaină. Era multă cocaină. Erau cantități industriale de cocaină.
A luat atâta cocaină, că a făcut pe el!
- L-ai văzut că a făcut pe el? - Nu l-am văzut.
Am auzit că data trecută când a fost acolo a făcut pe el.
Toți vorbesc încă despre asta. Tot orașul știe.
Cum să ne arătăm în public cu tipul ăsta?
Mamă!
Nu zic că e bine ce-a făcut, dar și tu te-ai dat în bărci la vremea ta.
Ții minte albumul Cold blooded al lui Rick James?
Nu, nu-mi amintesc albumul Cold blooded.
Dar de cocaină, da.
Eram nebuni după albumul ăla.
Doar atunci am simțit că avem o legătură.
Cred că l-ai nedreptățit.
Da, l-ai nedreptățit.
Și ai nedreptățit-o și pe Amira.
I-ai nedreptățit pe amândoi.
Nu mai zâmbi așa de larg! Îi sperii pe oamenii ăștia.
Mă bucur că fiul meu îmi cumpără pantofi de tenis.
Tot nu înțeleg de ce, brusc, vrei pantofi Dunk.
Fiul Dianei Kaplan i-a luat o pereche și scârba vorbește încontinuu despre asta.
- La dracu'! - Ce e?
E în regulă. Intrăm și luăm pantofii, nu e mare lucru.
Cred că o lași pe Diane să câștige de data asta. Nu vreau…
Ezra?
Amira, ce mai faci, fată?
„Ce mai faci, fată”? De ce vorbești ca LL Cool J? Ce faci?
Scuze, nu mă așteptam să dau de tine aici.
Da, nici eu, de tine.
- Tată, ce se întâmplă? - Să-mi trag una!
Bună sincronizare!
Da. Nu te-am adus aici ca să-mi cumperi pantofi.
Încep să mă prind.
Fetița mea, nu știu ce ți-am zis ca să te aduc aici, dar a fost o minciună.
Adevărul e că am vorbit cu Shelley.
Da. Am dat-o în bară.
- Rău. - Da.
Credem că vă datorăm scuze.
- Încep eu? - Da, te rog.
Ezra…
frate.
Ascultă, ți-am făcut zile fripte de când te-am cunoscut
și îmi pare rău.
Nu meritai.
N-am putut să accept
că nu erai așa cum credeam că va fi cel cu care se va mărita Amira și…
Nicio clipă n-am crezut că mă voi vedea pe mine în tine,
dar mă văd.
Ești un om bun.
Și ești descurcăreț.
Și, cel mai important,
amândoi o iubim pe Amira foarte mult și vom face orice ca să fie fericită.
E rândul meu.
Amira, îmi pare foarte rău
pentru tot ce am făcut și ce am spus, care te-a jignit.
Adevărul e că eram pierdută.
Fiul meu a venit acasă cu o femeie frumoasă și extraordinară,
iar eu nu știam nimic despre lumea ei.
Credeam că știu.
M-am bucurat să avem o cultură nouă și diferită în familia noastră.
Sper să-mi accepți scuzele,
fiindcă îmi cer scuze în numele tuturor persoanelor albe.
Cu excepția rasiștilor, a rasiștilor adevărați.
Și în numele tuturor evreilor, cu excepția mătușii Mitzie, fiindcă ea…
- E rasistă. - Chiar e rasistă.
E o persoană îngrozitoare.
Dar mai ales în numele meu, Shelley Cohen din Brentwood, California.
Îmi pare foarte rău, Amira, fiindcă te iubesc și nu ești o jucărie.
Te văd ca pe o persoană reală,
puternică și unică.
Mulțumesc mult, dnă Shelley. Înseamnă mult pentru mine.
Accept din tot sufletul. A fost sincer și din inimă.
Vă mulțumesc.
Ezzy…
Îmi pare rău că-ți stau mereu în drum.
Ba nu-ți pare.
Nu-mi pare, dragul meu, dar te iubesc.
- Și eu te iubesc. - Te iubesc foarte mult.
Bine…
Eu și Akbar am avut o mică idee.
Da, și credem că o să vă placă mult.
Foarte mult!
Ți-a fost dor de mine la fel de mult cât mi-a fost mie de tine?
Mi-a fost foarte dor de tine.
Mi-am luat niște papuci deunăzi. Voiam să te simt mai aproape.
Umbro. Nu aveau alții.
- Știu. - Nu…
I-am luat, fiindcă eram trist.
- Mi-a fost dor de tine. - Și mie, de tine.
Te iubesc!
Mulțumesc!
Binecuvântați fie toți cei prezenți aici
pentru a-i uni în sfânta căsătorie pe Ezra și Amira.
Două inimi, ca una.
Ezra și Amira, v-ați ales unul pe altul ca să clădiți un cămin,
dar nu unul din cărămidă, ci un cămin și un rai în inimile voastre.
Împlinească-se aceasta în fiecare zi, în această frumoasă călătorie a iubirii!
S-a cam înfipt cu limba.
Așa fac cei mai mulți albi.
Îți vine să crezi că se întâmplă asta?
Da!
- Par fericiți, nu? - Da.
Domnul și doamna Cohen.
Domnul și doamna Mohammad-Cohen.
- Da. - Tare de tot!
- Nu știu ce înseamnă. - Nimeni nu știe, dar e provocator.
- Ba nu e… - Oamenii ăștia…
Subtitrarea: Dan Ilioiu
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania