ATLANTIS Sezonul 1, Episodul 1 Minotaurul
Traducerea şi adaptarea: daxlemon
Arăţi exact ca el.
Ca tatăl tău.
Stătea aici şi se uita la ocean.
Cred că nu te pot convinge să nu cobori în adâncuri, nu?
Ai putea încerca dar ţi-ai pierde timpul.
Şi după ce dai de urma epavei submarinului ce vei face?
Trebuie să ştiu ce s-a întâmplat cu el.
Crezi că tatăl tău şi-ar fi dorit ca tu să-ţi rişti viaţa?
Când a coborât cu submarinul în adâncuri...
...ştia că nu se va mai întoarce.
Mi l-a dat înainte să plece.
Mi-a spus că într-o zi voi înţelege.
Trebuie să ştiu.
Sper să o găseşti.
Orice ar fi ce cauţi tu.
- Poţi începe submersia. - Recepţionat.
Mac?
Mac? Răspunde!
Mac!
Jason.
Hei!
Hey! Hei!
Hei!
Scuze.
Visez.
Nu, nu, nu.
Chestia aia ca şopârla m-a atacat.
Scuze!
Mulţumesc. Mulţumesc.
Ce făceai acolo?
Căutaţi în fiecare casă! Găsiţi-l! Deschide!
Nu am făcut nimic.
La un moment dat eram în submarin,
şi apoi a apărut ceva în apă, o lumină albă,
şi apoi m-am trezit pe plajă şi am ajuns în acest oraş
unde toată lumea poartă haine ciudate
şi mai e şi o şopârlă cu două capete,
şi nişte oameni cu săbii mă urmăreau
şi au tras cu săgeţi în mine.
- Ştiu că e o nebunie - Ce e un "submarin"?
Deschide! Deschide.
- Din ordinul Regelui Minos, deschide! - Nu! Te rog. Te rog.
Ce anume căutaţi?
Un fugar.
Nu, nu, nu! Aia e a mea. Nu!
După cum vedeţi nu mai e nimeni aici.
Chiar aşa?!
- Ce s-a întâmplat? - Ai leşinat. Ai pierdut mult sânge.
- Unde sunt? - Eşti în Atlantis.
Atlantis?
Adică "Oraşul Pierdut Atlantis"?
Adică oraşul mitologic din adâncul oceanului?
De ce-i spui pierdut? Şi cum ar putea un oraş exista sub apă?
Nu s-ar îneca toată lumea?
Fie visez, fie am halucinaţii.
Sau sunt mort.
Sunt mort?
Nu, eşti foarte viu cu toate că delirezi un pic.
Scuze. Unde-mi sunt manierele.
Eu sunt Pitagora.
Pitagora? Glumeşti?
Eşti tipul cu triunghiul.
De unde ştii că mă gândeam la triunghiuri?
Sunt în Grecia Antică.
Şi cine este acesta?
Nu mi-ai spus numele tău.
- Sunt Jason. - A fost rănit, după ce l-au urmărit gărzile.
Şi te-ai gândit să-l ascunzi aici?
Ţi-ai pierdut minţile?
Nu-l bă ga în seamă pe Hercule.
Tu eşti Hercule?
Văd că reputaţia mi-a luat-o înainte.
Spune-mi. Ce ai auzit? Ce mai povestesc oamenii?
- Ce mai spun? - În principiu, că te îngraşi.
NU sunt gras! Am o constituţie mai mare. Am oasele mari
- În burtă? - Iartă-mi, te rog, prietenul.
Trăieşte cu impresia că e amuzant. Spune-mi.
Rănile tale. Poţi merge?
- Da, cred că da. - Bun, atunci nu te mai reţinem.
Sunt sigur că eşti un om bun dar nu-mi risc pielea ca s-o salvez pe a ta.
Vezi să fie plecat până mă întorc.
- Unde te duci? - Asta nu e treaba ta.
Deci, ce te aduce prin... Atlantis?
Îmi căutam tatăl.
Locuieşte aici în Atlantis?
Nu ştiu. Eu...
Nu ştiu de unde să încep.
Lanţul tău?
Am mai văzut acel simbol.
- Unde? - În Templul lui Poseidon.
E semnul Oracolului.
Dacă îţi cauţi tatăl, ea te poate ajuta
Vrei să te întâlneşti cu Oracolul?
Te aşteaptă.
Ce doreşti să afli?
Sunt multe întrebări la care cauţi răspuns.
Ce e locul ăsta? Unde sunt?
Această lume şi lumea din care vii sunt doar două din multele lumi.
De ce mi se pare atât de familiar?
Cum se poate aşa ceva?
Sunt amintiri care nu pot fi şterse.
Cum pot avea amintiri despre un loc în care nu am fost niciodată?
Nu poţi.
Vrei să spui că sunt de aici?
Că m-am născut în Atlantis?
Tatăl tău te-a dus în cealaltă lume când erai copil.
De ce?
De ce ar fi făcut aşa ceva?
Ai muţi duşmani aici în Atlantis.
Nu trebuie să spui nimănui că ai călătorit prin portal.
Tatăl meu.
E aici în Atlantis? Ce s-a întâmplat cu el?
Tatăl tău...
...umblă printre morţi.
Mama mea?
Mi s-a spus că a murit imediat după naşterea mea?
E adevărat?
Cine a fost ea?
Sunt unele lucruri pe care...
...nu le pot vedea.
Atunci, dacă tatăl meu e mort, de ce mă aflu aici?
De ce am fost adus aici?
Ai fost atras în acest loc...
...de forţe aşa de puternice încât se întind între lumi.
- Da, dar de ce? - Jason...
..numai tu...
poţi pune capăt fricii şi suferinţei oamenilor.
Ce vrei să spui?
Ce trebuie să fac?
Ne gândim că ne-am pierdut calea când de fapt ştim exact ce trebuie să facem.
Nu ştiu nimic despre această lume.
Primele raze de soare...
...îţi vor mlumina carea pe care trebuie s-o apuci.
Nu înţeleg.
Răspunde-mi.
- Trebuie să ştiu mai multe. - Trebuie să pleci acum.
Nu, nu, mai am multe întrebări.
Oracolul nu-ţi mai poate spune nimic, trebuie să pleci.
Du-te!
De ce nu i-ai spus adevărul?
Pentru că...
...va fi mult mai sigur pentru el dacă nu ştie cine e cu adevărat.
Te-ai întâlnit cu Oracolul? Ştie ceva despre tatăl tău?
Mi-a spus că tatăl meu e mort.
Îmi pare rău.
Te întorci acasă acum?
Nu ştiu unde mi-e casa acum.
Niciodată nu am simţit că aparţin locului din care vin.
Întotdeauna eram în căutarea a ceva...
Până acum, nu am ştiut de ce
Ce fac?
Tribuţii vor fi selectaţi mâine. Au venit să se roage la Poseidon.
Ce sunt aceşti tribuţi?
În fiecare an, Atlantis trebuie să trimită şapte dintre cetăţenii săi
ca ofrandă Minotaurului.
- Chiar există? - Desigur.
Se spune că a fost om odată.
Când a sfidat Zeii, ei l-au pedepsit,
transformându-l într-un monstru blestemat să se hrănescă cu carne de om.
Şi îi trimiteţi pe aceşti oameni la moarte sigură?
Dacă nu o facem, zeii ne vor pedepsi pe noi
Poseidon, Cutremurătorul, va pune la pământ oraşul.
- E o nebunie. - Şapte mor ca să poată trăi 20.000.
Aşa gândim în fiecare an, dar nu o face mai uşor.
Se face târziu.
Sunt nişte interdicţii în seara dinaintea selecţiei tribuţilor.
Nu le dau oamenilor posibilitatea de a ceda fricii şi a fugii din oraş
- Ai unde să stai în noaptea asta? - Nu.
Atunci o să stai cu noi.
Dar Hercule?
E aşa de beat când se întoarce de la tavernă că nu te va observa.
Nu vreau să fiu nepoliticos...
dar, în numele zeilor, ce caută aici?
I-am spus că poate sta cu noi.
Tocmai a aflat că tatăl lui e mort.
Îmi pare rău să aud asta, dar adăpostim un fugar.
Şi cred că uiţi că asta e casa MEA.
Şi cred că tu uiţi cine ţi-a rezolvat datoriile la jocurile de noroc
ca să nu trebuiască să ne vindem casa.
- Ţi-am dat banii înapoi. - Nu, nu mi i-ai dat.
O să ţi-i dau.
Nu are unde să se ducă.
Nu-l putem alunga pe străzi.
Sunt nişte pături în cufăr.
Mulţumesc. Cred că mă voi...
...culca devreme.
- Ce e? - Nimic.
Ne vedem dimineaţă.
- Pitagora? - Ce e?
Hercule a plecat.
L-am văzut când s-a furişat afară.
Încearcă să fugă din oraş...
înaintea selecţiei tribuţilor.
Dacă îl prind gărzile, îl execută pe loc.
Uite-l.
Hercule!
Nu face asta. Dacă fugi vei fi ostracizat
Nu te mai poţi întoarce niciodatră în Atlantis.
Şi dacă rămân, mor.
Nu ştii asta, ai aceleaşi şanse ca şi ceilalţi.
Soarta mea deja a fost decisă.
Am consultat Oracolul.
A văzut că trebuie să merg în labirint şi să înfrunt Minotaurul.
- Nu... - Nu voi fi trimis la moarte.
Nu sunt pregătit să mor.
Vino cu mine, până în zori ajungem în Pathmos.
Nu pot face asta.
Casa mea e...
în Atlantis.
Atunci...
mă tem că ăsta e un rămas bun.
Hercule!
- Te-ai rănit? Unde te doare? - Peste tot.
- Au dat drumul leilor de vânătoare. - Lei de vânătoare?
Cine naiba are lei de vânătoare?
- Urcă! - Urc!
- Asta numeşti tu urcare? - Asta numeşti tu a împuige!?
- Trage! - Trag!
Nu a fost aşa de greu.
- Jason! - Jason!
Cum ai făcut asta?
Eu...
...nu ştiu.
Urmează selecţia tribuţilor.
Trebuie să ne adunăm în faţa Templului Regelui Minos.
Mi-e teamă că ai ales un moment prost să vii în Atlantis.
Va trebui să participi la tragerea la sorţi.
Poate că aşa a fost să fie.
Dar el?
Trebuie să-l trezim din beţie.
Ar trebui să fiu în Pathmos, trezindu-mă în braţele unei femei frumoase.
Din cauza ta, trebuie să înfrunt moartea.
Dacă nu am fi fost noi, nu ai fi fost deloc aici.
Ai fi fodt în burta unui leu.
În această zi, fiecare adult din Atlantis participă la tragerea la sorţi.
Dacă trageţi o piatră albă, atunci Poseidon v-a cruţat
Dacă trageţi o piatră neagră, atunci e de datoria voastră
să vă oferiţi drept sacrificiu Minotaurului.
Familiile voastre ar trebui să fie mândre...
că sacrificiul vostru va domolii zeii,
şi-i va proteja tot ceea ce trăieşte în oraşul nostru măreţ.
S-a mai dus o piatră albă.
Pietrele negre ies la suprafaţă aşteptând ca eu să iau una.
E albă! Am luat o piatră albă! Slavă zeilor!
Piatra nu se va trage singură.
Poate reuşeşti să.l omori pe Minotaur.
POate daci ţi-ai ascunde o sabie sub haine.
Spuneai că sunt neîndemânatic o sabie în mână.
Glumeam!
Eşti deştept, nimeni nu e mai deştept ca tine.
Poate reuşeşti să-l păcăleşti pe Minotaur.
Ai putea să-l păcăleşti să...
Găseşti tu ceva, sunt sigur.
Trebuie.
Gândeşte-te la ceva!
O să mă mănânce de viu, nu-i aşa?
Nu vom permite una ca asta.
Trebuie să existe un mod de a pleca din oraş.
Dacă plec, un alt sărman, va trebui să-mi ia locul.
Nu cred că aş putea trăi cu acea povară.
Am la doi oameni buni cu care mă gândesc să-mi petrec ultima cină.
Pentru prieteni.
Ai putea să plictiseşti de moarte Minotaurul cu poveştile despre triunghiuri.
Trunghiurile sunt foarte interesante.
- Unghiurile create de ele sunt... - Nu, nu mai suport!
Nu ne vom petrece ultima cină vorbind despre triunghiuri!
Unde te duci Ariadne? Nu te-ai atins de mâncare?
Mi-a pierit pofta ştiind că şapte dintre locuitorii noştri vor muri mâine.
Suntem cu toţii trişti,
dar zeii trebuie îmbunaţi sau Poseidon va distruge oraşul.
Oamenii nu sunt vinovaţi cu nimic să merite aşa ceva.
Pe tine vor să te pedepsească zeii.
Cum îndrăzneşti să te indoieşti de tatăl tău?
Aduci ruşinea în familia nostră.
Nu eu aduc ruşinea.
Dragostea unui tată pentru fiică are o limită,
chiar şi pentru una aşa de frumoasă ca tine.
Ai face bine să ţii minte asta.
Nu e o onoare mai mare decât să-ţi dai viaţa pentru oraşul nostru...
..şi pentru regele tău.
De ce eşti printre tribuţi?
Am văzut cun ai tras o piatră albă.
Prietenul meu a tras o piatră neagră.
Sunt în locul lui aici.
Îi sunt dator cu viaţa mea.
Şi acum ţi-o dai pe a ta ca sacrificiu?
Eşti dispus să mor ca să-l salvezi?
Oracolul mi-a spus că asta e calea pe care trebuie să o urmez.
Cred că sunt predestinat să ucid Minotaurul.
Crezi că vei reuşi unde atât de mulţi eu eşuat?
Nu pot explica...
şi, cu toate astea, e pentru prima dată în viaţa mea,
când sunt absolut sigur de ceea ce trebuie să fac.
Care numele tău?
Jason.
În copilărie, adesea mă jucam în labirintul de la Hawara.
Legam un capăt al ghemului de aţă la intrare.
Dacă mă rătăceam, mă luam după aţă şi îmi găseam drumul de întoarcere.
A fost fermecat de Vrăjitoarele din Colchis.
Ghemul nu se va încurca sau rupe.
Sper că îţi va fi de folos în labirint.
Mulţumesc.
Eşti chemat.
Hercule!
Jason a luat piatra neagră!
Jason!
Eu trebuia să fiu, era piatra mea.
Pitagora, teoriile şi triunghiurile tale sunt predestinate
să plictisească milioane de copii de-a lungul istoriei.
Ăla e destinul tău, ăsta e al meu.
Deci, abia acum faci bagajele?
Dacă am fi plecat din oraş când am vorbit,
- nimic din toate astea nu s-ar fi întâmplat. - Vii cu mine?
Nu, nu vin.
Ce plănuieşti să faci?
Vreau să ajung primul la grote şi să mă strecor cu armele.
E singura şansă a lui Jason.
Ce-ai zice dacă ne-am strecura în grote
am lăsa armele pentru Jason şi ne-am furişa afară?
Asta te-ar satisface?
Jason ţi-a salvat viaţa...
Rămâne de văzut...
Şi mi-a luat locul ca tribut.
Nu-l voi lăsa să înfunte singur Minotaurul.
Vă vom lăsa un pic să vă rugaţi la zei.
Am ajuns prea târziu.
Pitagora! Nu!
Prindeţi-i!
Jason!
Tu şi cu tine.
Se pare că zeii v-au răspuns rugilor.
Foarte nobil din partea voastră vă oferiţi voluntari.
Nu suntem voluntari. Noi doar adunam pietre.
Duceţi-i în grote.
Avem o colecţie de pietre...
Onoarea se poate găsi în orice.
Chiar şi în moarte.
Ştii că spuneam că nu e nimeni mai neîndemânatic
cu o sabie în mână decât tine? Se pare că am greşit.
Se pare că l-am găsit.
Am văzut fetiţe de patru ani cu o forţă mai mare!
- Cum te numeşti? - Helena.
Vom găsi o cale de ieşire. Stai pe aproape.
Pe unde?
Mă duc să văd unde duce tunelul ăsta. Aşteptaţi aici până mă întorc.
Ce e?
Mi s-a părut că văd ceva. Să mergem în continuare.
Trebuie să-l aşteptăm pe Jason.
Fugiţi!
Ce s-a întâmplat?
- Ne-a găsit Minotaurul! - Unde e Hercule şi cu ceilalţi?
Nu ştiu. Cu toţii am fugit. Ne-am despărţit.
Sângerezi.
Am căzut şi m-am lovit la cap. Sunt bine
Helena!
Du-te!
Helena!
Mulţumesc, Jason.
De unde ştii numele meu?
Mi-a fost prezis.
Numai tu mi-ai fi putut ridica blestemul dat de zei.
Am făcut o greşeală imensă.
L-am trădat pe tatăl tău.
L-ai cunoscut pe tatăl meu?
Trebuie să fii prudent cu Minos. El nu trebuie să afle niciodată...
Ce să afle?
Cine eşti tu cu adevărat.
Acesta e doar începutul.
Ai un destin măreţ.
Ce vrei să spui?
Cine sunt eu?
Minotaurul...
...a fost ucis.
Este aşa cum ai prezis.
Băiatul este într-adevăr răspunsul rugilor noastre.
Şi alţii îşi vor da seama de asta...
...foarte curând.
Şi vor vrea să-l distrugă.
De mai bine de 20 de ani Atlantis a suferit din cauza acestui blestem.
Nu vom mai fi nevoiţi să ne trimitem locuitorii drept ofrandă Minotaurului.
În acestă zi, zeii ne privesc favorabil.
Măreţul Oraş Atlantis îţi este dator.
Mulţumesc, Stăpâne.
Numele meu e Hercule, poate aţi auzit de ale mele...
...eroice...
Nici nu-ţi imaginezi cât de mult m-a ajutat.
Cine e tânărul ăla?
Nu are nici o importanţă.
Se pare că problemele noastre cu banii s-au terminat?
Oamenii plătesc bine pentru serviciile celor care au ucis Minotaurul.
O să ne îmbogăţim şi vom trăi bine.
Chiar aşa? Şi cu ai reuşit să omori Minotaurul?
- Am vrut să zic "noi". - Tu nici măcar nu erai acolo.
Erai prea ocupat să fugi în direcţia opusă.
Vroiam să îndepărtez Minotaurul de grup.
Deci doar te prefăceai laş?
Acum că ai ucis Minotaurul, te crezi mare erou?
Deci, recunoşti că eu l-am ucis pe Minotaur?
Zi ce vrei. Cine a auzit de un erou pe nume Jason?
E un nume ridicol.
Hercule e un nume care păstoreşte o legendă.
Da. "Legenda lui Hercule."
"Omul care a fugit de Minotaur."
- Eşti un idiot, Pitagora. - Cel puţin el nu e...
Nu sunt gras! Am oasele mari.
De ce am impresia că nu-mi spui tot adevărul?
Pentru că, mai presus de toate, trebuie să te protejez
de cei care îţi vor răul.
Jason!
Numele meu e Medusa.
Traducerea şi adaptarea: daxlemon Mulţumiri MemoryOnSmells