Anterior în Alaska Daily...
Prânz, azi. Tu, eu și stimatul nostru editor, Aaron Pritchard.
- Refuz. - Fă-mi plăcerea. Familia lui ne hrănește.
Am o cameră chiar aici, la Captain Cook. Deci suntem vecini.
Bună, Eileen. Ai primit e-mailul meu?
Bună, cetățean îngrijorat. Ce frumos că ai sunat iar.
- Ești prima dată în Arctica? - Tu ai mai fost aici?
Da. Nu prea îmi place.
Era zăpadă de un metru în noaptea când a dispărut.
Cred că sunt furioasă.
Ziarul cercetează niște cazuri mai vechi.
Nu putem obține raportul poliției în cazul Gloriei Nanmac.
Bună, Derek. Încercăm să obținem rapoartele lunare ale poliției.
Nu sunt sigur că am voie să fac asta.
- Sunt supărată că nu mi-ai spus! - Nu e vorba de tine.
E vorba despre articol.
Asta e tot ce contează.
Chiar așa?
72 de plângeri de infracțiuni și nici măcar o acuzare.
De ce nu investigați crimele violente împotriva femeilor native?
- Durkin e terminat. - Bună treabă, echipă.
Poate nu vrei să recunoști, dar ai nevoie de mine în ancheta asta.
Trebuie să cred în tine.
Apropo, nimeni nu s-a plâns când lucram singură.
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrãri-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Bine, bandă,
se apropie weekendul.
Dar, după cum majoritatea știți, nu e un weekend obișnuit,
se deschide Târgul de Stat.
Vă reamintesc că la târg merg 300.000 de oameni.
Mai mult de jumătate din stat.
Poate că nu e o știre importantă, dar contează pentru locuitorii din Alaska.
Deci contează pentru noi.
Frumos discurs. Mă bag. Ca de obicei, scriu despre divertisment.
Capul de afiș de anul ăsta?
Hootie & the Blowfish. Sunt fan.
Eu scriu despre mâncare. Și da, voi scrie despre gogoșile Denali cu cremă.
Miles?
Eu scriu despre absolut tot.
Și da, îmi place târgul.
Fiindcă Austin e la Bethel, la Consiliul Pescăriilor,
avem nevoie de cineva care să scrie și despre cursele de porci.
Pot s-o fac eu. O să-mi aduc și fiul, pe Finn.
O să fie fericit tot anul. Adoră cursele de porci.
Iar discutați politică?
Nu, curse de porci adevărați.
- Cu copii. - Cu copii?
- E la modă. - Târgul de Stat.
Da, am auzit despre asta. Ceva specific pentru Alaska.
Lăsăm cinismul acasă când scriem despre târg, Eileen.
Sunt sigură. Te duci?
Am fost rugat să jurizez iar concursul de gemuri anul ăsta.
- Asta e... - O onoare.
- Da, așa. Și voiam doar... - Să te întorci la treaba ta.
La treabă!
În final, de concursul verzelor gigantice se va ocupa
Gabriel Tovar.
Serios? Eu?
Dacă nu te deranjează?
Glumești? Primul meu articol?
Absolut. Mulțumesc, Stanley.
Voi fi aici cam tot weekendul.
Dacă aveți ceva, trimiteți-mi.
Bine, asta e tot. La muncă.
- Și distrați-vă puțin mâine. - E grozav.
Felicitări!
Care e prenumele șefului poliției din Meade de dinaintea lui Durkin?
- Oren. - Oren Conners.
I-am căutat adresa în Nexis. Nu e nimic despre el.
Ținând cont de ce a zis Durkin, ar putea dormi pe străzi acum.
Ar trebui să obținem o opinie a guvernatorului la articolul cu Durkin.
Mai caută. Găsește-l pe Skeeter.
- Poți lucra weekendul ăsta? - Nu. Sunt ocupată.
Ocupată cu ce?
Un turneu.
- Ce fel de turneu? - De baschet.
Înțeleg că încă ești furioasă pentru ce s-a întâmplat în Meade,
dar mi-e dor de Roz cea veselă și vorbăreață.
Cioc-cioc. Articolul despre Durkin are 2.000 de vizualizări și urcă.
Și am aflat că Durkin e suspendat de către Consiliul orășenesc,
în așteptarea unei anchete.
Bravo vouă!
Tot nu știm cine a ucis-o pe Gloria.
Să sperăm că articolul scoate ceva la iveală.
Dar am putea lucra weekendul ăsta.
Tu ai putea. Un weekend minunat, băieți.
Și ție.
- Deci lucrurile s-au îmbunătățit? - Mult.
Poate îți iei liber weekendul ăsta.
Nu, mersi. Jumătate din redacție lucrează weekendul ăsta.
La târg. Vrei să mergi?
Weekendurile sunt bune, Eileen.
Ba nu. Sunt aici să fac o treabă.
Și să trăiești.
Mai întâi munca.
- A încercat să te mituiască? - Nu-mi venea să cred.
Scârba. Parcă mi-aș sacrifica integritatea pentru 100 de dolari.
O sută de dolari? Nu e chiar un nimic.
Nu poți vorbi serios.
Adică, e doar gem.
Sunt în juriu. E Târgul de Stat.
Ce e aia?
Nu știu. A fost lăsată la recepție.
Janice mi-a dat-o.
Știe de la cine e?
N-a văzut.
DU-TE ACASĂ
Pachet de la fani.
Ăla e un glonț.
Este, într-adevăr.
Ce mod amuzant de a-mi cere mâna. Așa se face în Alaska?
Janice a văzut cine a lăsat cutia?
- Nu, era la baie. - Trebuie să chemăm poliția.
Aveți o cameră în hol?
Nu. Aveam în vechiul sediu.
Eileen, trebuie să-i anunți pe Stanley și pe avocați.
- E ceva serios. - Are dreptate.
Nu sunt sigură cât va ajuta. Dar dacă te face să te simți mai bine, OK.
Ca să știi, am primit și mult mai rele.
Măcar ăsta e într-o cutie frumoasă.
Pot să-ți dau niște vești bune?
Te rog.
Am primit primul articol.
Serios?
Care e subiectul?
Verzele uriașe la Târgul de Stat.
Pe asta n-o s-o uiți.
Ceva sfaturi?
Scrie corect numele oamenilor.
Te-ar surprinde câți oameni n-o fac.
E bun. Bine, mulțumesc.
Da.
Hei, glonțul ăla te îngrijorează?
Nu-mi place. Dar văd rahaturile astea ca pe insigne de onoare.
Oamenii se supără când se face lumină și adevărul iese la iveală.
Înțeleg.
Nu lăsa asta să te îngrijoreze.
Distracție plăcută cu articolul.
- E bun. - O să mă distrez.
- Weekend plăcut. - O să fie.
Eileen Fitzgerald.
Ai primit cadoul meu?
Da.
Relația noastră devine serioasă.
Nu te poți abține, nu?
Vrei să detaliezi?
Ai distrus viața unui om.
Durkin?
Și-a făcut-o singur.
Da, toată lumea greșește, cu excepția ta.
N-am să te privesc cum distrugi statul ăsta,
doar pentru că ai fost alungată din New York.
Asta crezi că s-a întâmplat?
Știu asta.
Toți știm.
Următorul glonț nu va fi într-o cutie.
GENERALUL GREEN INVESTIGAȚIE
Bună ziua, prietene.
Unde eram?
PERSOANE DISPĂRUTE
Bun-venit LA TÂRGUL DE STAT ALASKA
Bună, sunt Yuna Park...
CONCURSUL DE GEMURI
Așteptați, toți!
Suntem la ultima.
Și pare extraordinară.
Cum merge, prietene?
Sunt puțin emoționat, sincer. Nu e o nebunie?
În niciun caz.
Ai emoții pentru că îți pasă.
Vrei o gumă? Poate te ajută.
Gumă cu iarbă?
Nu, mulțumesc. Trebuie să rămân concentrat.
Și eu.
Uite, vine președintele juriului.
Doamnelor și domnilor, este oficial.
Câștigătorul concursului pentru cea mai mare varză,
cântărind 61 kg, este
Erica Block!
Acum e momentul, amice.
Bună. Scuze pentru întrerupere.
Sunt Gabriel Tovar de la The Daily Alaskan.
Felicitări pentru victorie. Probabil că te bucuri mult.
- Mulțumesc. - Îmi spui cum se scrie numele tău?
Erica. E-R-I-C-A, Block. B-L-O-C-K.
Îmi pare rău.
- Și mie. - Îmi pare rău.
Sunt foarte emoționat.
Și eu.
N-am mai vorbit cu un reporter înainte.
E primul meu interviu, bănuiesc că putem avea emoții împreună.
Ai visat mereu să câștigi premiul pentru cea mai mare varză?
Cred că așa s-a nimerit.
Am crescut verze și au crescut foarte mari.
Deci, de ce nu?
Și mâine vei fi încoronată Cea mai mare varză.
Adică varza ta va fi.
Cred că ești fericită.
- Sunt. - Erica.
Bine, vin.
Îmi pare rău, e tatăl meu.
Mă bucur că te-am cunoscut.
Da. Ne vedem mâine la ceremonie.
Sper.
- Pa. - Pa.
RECOMPENSĂ PENTRU PERSOANĂ DISPĂRUTĂ VĂ RUGĂM SĂ AJUTAȚI
- Gabriel. - Bună, Eileen.
Scuze că te întrerup din muncă.
Ce s-a întâmplat?
Am o problemă.
Tocmai mi-am scris articolul și...
- ...nu e foarte bun. - De ce?
Pur și simplu... E puțin cam scurt și pare puțin...
Plictisitor?
Da, plictisitor e corect.
Păi, e despre varză.
Continuă să sapi.
În scris ai ocazia să mergi în profunzime.
Du-te și vorbește iar cu subiectul.
Bine. Da.
O voi vedea mâine la premiere. Aș putea întreba...
E vorba despre varză. Du-te la fermă, acolo e articolul.
Problema e că nu i-am cerut o adresă sau număr de telefon.
Gabriel, este o fermă. Găsește-o. Asta facem noi.
- Ai dreptate. - Trebuie să închid.
9.2 Nu pierd niciodată!
Runda următoare e în contul meu, ca gest de recunoștință
fiindcă ne-ați lăsat să vă învingem.
Uită-te la tine. Începi să semeni cu albul pentru care lucrezi.
Nu.
Ți-am zis, nu discutăm despre muncă.
Îmi trebuie o pauză de la locul ăla.
Haide. Sigur știai că o să te întrebăm
despre femeia albă elegantă venită de la New York să-ți ia slujba.
Asta nu se va întâmpla.
Deci, cum e?
Dă-ne ceva picant.
Știți gâștele care vin aici în fiecare vară.
Nu stau prea mult pe aici,
dar fac mult zgomot și se poartă de parcă ar stăpâni locul.
De ce nu te-au lăsat să scrii singură articolul?
A fost decizia editorului. E un articol important.
A vrut experiența ei.
Da, dar ea va face ce fac ei mereu?
Scrie câteva articole și dispare după ce ne exploatează durerea.
Nu dacă am eu ceva de zis.
Articolul cu polițistul din Meade a fost excelent.
Da, a fost.
Mersi.
Hei!
Cum e mâncarea?
Bună. Toată. Prea multă.
Hei, Finn.
Mulțumesc.
Finn, ți-o amintești pe Yuna.
- Bună. - Te distrezi?
Porcii sunt destul de mișto.
Anul ăsta porcii sunt mai iuți decât de obicei.
Și sigur joacă murdar.
Dopaj?
Da, nu m-ar surprinde.
Austin ratează articolul important.
Ce se întâmplă cu voi doi?
Ce? Nimic. Suntem doar...
Vă zâmbiți mult.
Nu știu.
Austin e un tip foarte mișto, dar e foarte ocupat
cu fosta lui soție, și fiul, și restul,
și lucrăm împreună...
Ce?
Nu știu. N-ar trebui să te gândești prea mult, bărbații nu fac asta.
- Mamă, uite! Sosesc! - Iată-i venind.
O avem pe Mayday. Îl avem pe Billy.
- Gabriel. Bună. - Bună, Erica.
Mi-am dat seama că articolul era cam subțire
și speram să te mai întreb câte ceva.
Bine...
Ce fel de întrebări?
Nimic prea serios, promit.
Hei! Cine e ăsta?
Bună ziua, domnule.
Gabriel Tovar de la The Daily Alaskan.
Am intervievat-o pe Erica după victoria ei la târg.
Ce te aduce azi pe aici, Gabriel?
Speram să văd unde se cultivă varza.
Să aflu ceva mai mult despre proces.
Încerc să-mi dezvolt articolul.
Cred că Erica te poate ajuta cu asta.
Poți, iubito?
- Da. - În regulă.
Vino înăuntru.
Te superi dacă-ți pui mobilul în cutie?
E o regulă a casei. Ne place să fim prezenți la fermă.
Telefoanele mobile tind să fie un obstacol.
Sper că e în ordine.
Da, dacă e o regulă a casei, sunt de acord.
- Am nevoie doar de carnet. - Apreciez asta.
Regula „fără telefon” face parte din filozofia fermei dv.?
Se poate spune asta.
Credem într-un stil de viață mai simplu.
Am lucrat în industria tehnologiei și am avut o revelație,
că făceau mai mult rău decât bine.
Înțeleg.
Îmi puteți da vreun exemplu al răului făcut de tehnologie?
Și ce vă place la viața la fermă?
Multe.
Dar te asigur că v-ar plictisi pe tine și pe cititorii tăi...
Ar trebui să mă întorc la muncă.
Iar voi puteți începe turul.
Da. Desigur. Vă mulțumesc pentru timpul acordat.
Bună, Eileen, sunt Rushmi.
A trecut ceva timp.
Ți-am citit articolele din Alaska.
Nu mă surprinde, o treabă foarte bună.
Mă bucur că ți-ai găsit un nou cămin.
Ne e dor de tine la The Vanguard. Sunt aici dacă vrei să luăm legătura.
Scuzați-mă. Am nevoie de puțin spațiu.
Hei!
Hei, cum te simți?
Ce s-a întâmplat?
Ai leșinat. Te-ai lovit la cap.
Cred că o să ai nevoie de câteva copci.
Ce faci aici?
Primul la locul faptei.
Excelent.
Eileen, vreau să respiri adânc de câteva ori, bine?
Ritmul cardiac e destul de ridicat.
Sunt bine. Mă puteți duce înapoi la hotel?
Nu. Trebuie să te examineze. Să afle ce s-a întâmplat.
Știu ce s-a întâmplat. Mă puteți duce acasă?
Ce s-a întâmplat?
Am avut un atac de panică.
Doamne, asta e foarte neplăcut.
Da, e partea de somon a îngrășământului organic din somon.
Nu e plăcut pentru nas, dar face minuni.
Da, am observat.
Haide, o să-ți arăt unde crește varza, e chiar frumos.
Cred că va trebui s-o desenez, fiindcă nu am telefonul.
Da, îmi pare rău pentru asta.
Tata e destul de serios când vine vorba de tehnologie.
E mai mult decât telefoanele mobile?
Totul. Computerele, televizoarele, orice cu un cip.
Nu cred că aș putea trăi fără dispozitivele mele.
Și la școală?
Fac școală acasă.
Cu părinții tăi?
Cu tata.
Mama a murit când aveam 11 ani.
Îmi pare rău.
A avut cancer.
O tumoră cerebrală.
Tata e convins că a fost de la telefonul mobil.
Asta explică...
Da, s-a schimbat.
Toată viața noastră a devenit deodată periculoasă.
Zicea că nu trebuie să mai hrănim monstrul.
Că tehnologia ne mănâncă de vii.
Și apoi ne-am mutat aici.
Sunteți doar voi doi la fermă?
Avem niște oameni care ne ajută la muncă.
Dar, da, suntem doar eu și tata.
Mai văd alți oameni doar când merg la biserică.
Unde mergi la biserică?
La Biserica Luterană Sfânta Cruce.
De când aveți atacuri de panică?
Nu de mult.
A fost al treilea.
Ați fost foarte stresată recent?
Nu.
Nu știu.
Da.
A fost ceva care ați putea spune că le-a declanșat?
Câțiva turiști suedezi m-au înghesuit în lift. Cam atât.
Când pot pleca?
Îmi pare rău, v-ați lovit la cap.
Trebuie să ne asigurăm că nu aveți o contuzie.
Și trebuie să vă țin câteva ore sub observație.
Câteva ore?
Hei!
Ești încă aici.
N-am să te las singură aici.
Cum te simți?
Bine.
Poți să nu te mai holbezi la mine cu fața aia?
Ai idee ce l-a declanșat?
Putem să nu vorbim acum despre asta?
Desigur.
Articolul pe care l-ai scris despre Durkin a fost chiar excelent.
Minunat.
Putem avea un buget de călătorii mai mare?
Va trebui să mai așteptați puțin.
De ce nu-l poți aproba?
Sau tata e cam strâns la pungă?
Îmi pare rău.
Când mă dezlănțui, am o personalitate groaznică.
Nu avem toți?
Dar îți înțeleg frustrarea privind bugetul ziarului.
Fac tot ce pot.
Sper doar că poți avea paciență.
Cred că sunt o pacientă bună.
Știi, și tatăl meu poate fi intens.
Da? În ce mod?
Cu munca.
A lucrat în industria petrolieră.
A fost dezamăgit că nu m-am dus să lucrez cu el, dar nu mă interesează.
Cred că ești curajos fiindcă ți-ai urmat calea.
Eu n-aș putea face asta cu tata.
Îți faci griji pentru el?
E schimbat de când a murit mama.
Îmi poți da un exemplu?
A început să meargă la niște întâlniri.
- Întâlniri anti-tehnologie? - Da.
Atunci a început să aibă toane și secrete.
Ce secrete?
Hambarul ăsta.
Mă jucam aici de când eram copil
și apoi, într-o zi, mi-a zis să nu mai intru.
Pot să văd ce e înăuntru?
L-a încuiat.
Asta vreau să spun. E ciudat.
Îmi fac griji că merge prea departe cu totul.
Ce înseamnă prea departe?
Nu știu. Putem să nu mai vorbim despre asta, Gabriel?
Sigur.
Poate rămâne totul între noi?
Sigur.
Ai pe cineva cu care poți vorbi despre asta, nu?
În Alaska?
Ce zici de New York?
Cineva în care ai încredere.
Nu sunt sigură că am încredere în mine, în acest moment.
Trebuie să-ți dai seama de ce se întâmplă asta.
Trebuie să-mi dau seama cum să plec de aici.
Jeleul de la cantină arată foarte bine.
Ce zici de unul, deocamdată?
Sigur. De lămâie.
Mulțumesc din nou, dle. Ferma dv. este impresionantă.
Cu plăcere. Mă bucur că ne-ai vizitat.
Și noroc cu articolul tău.
Da. Telefonul mobil.
Doar dacă, desigur, nu vrei să trăiești fără el.
Nu încă, dar vă mulțumesc.
În regulă.
Și mulțumesc pentru tur. Cred că am tot ce îmi trebuie.
Cu plăcere.
Și știi unde mă găsești dacă vrei vreodată să vorbim.
Cred că ești foarte drăguț și inteligent și mă bucur că ești reporter.
ÎNGRĂȘĂMÂNT
Gabriel.
Cum ai intrat aici?
Doar arunc o privire.
Mă ajută să văd cum faci o fermă să meargă, pentru articol.
Mă bucur că ți se pare interesant, dar cred că e timpul să pleci.
Desigur. Da.
Cum sunt ridichile?
Eileen, am nevoie de sfatul tău.
- Da. - Da, tocmai am plecat de la fermă.
Știu că ceva nu e în ordine acolo, dar nu sunt sigur ce.
Vreau să vorbesc cu tine.
Sigur.
De ce nu vii să mă iei?
Serios? Bine. De la hotel?
Nu. Spitalul First Anchorage.
Ce? De ce ești acolo?
Ia-mă din față.
- Acum. - Bine.
Bună, Stanley.
Unde ești?
Fac niște comisioane.
Am vorbit cu Aaron.
Cred că e destul de clar cine nu poate păstra un secret.
Era îngrijorat.
Și eu sunt.
Sunt bine, Stanley.
Nu mi se pare că ești bine.
Îmi pare rău, Stanley.
Trebuie să închid. Te sun mai târziu.
Mulțumesc că m-ai luat.
Ești bine?
De ce erai la spital?
Nu e important.
- Despre ce vrei să vorbești? - Am făcut cum ai zis.
M-am dus la fermă și ai avut dreptate. Acolo e articolul.
Am vorbit cu Erica și mi-a zis că tatăl ei se comportă foarte ciudat.
Nu cred majoritatea copiilor asta?
Poate, dar sunt doar ei doi și el a devenit foarte anti-tehnologie.
Ea zice că se poartă ciudat și e secretos.
Ai văzut ceva? Ai auzit ceva?
Nu. Erica m-a lăsat să intru în hambar, care e încuiat de obicei,
dar m-am uitat în jur și...
Stai.
Tocmai mi-am dat seama, aveau îngrășământ în hambar.
- Tone. - Deci? E o fermă, e logic.
Nu acolo.
Folosesc doar îngrășământ organic de somon, asta este abordarea lor.
Era mult?
Da, trei sau patru paleți.
Bine, să nu ne grăbim,
dar îngrășământul este azotat de amoniu.
Se folosește ca să arunci lucruri în aer.
Du-te la ea. Dă-i permisiunea,
trebuie să-ți spună mai multe, asta e treaba ta.
Ai înțeles?
Bine, fă-o.
- Alo? - Erica.
Bună. Sunt Gabriel.
Nu pot vorbi, Gabriel.
Tata e foarte supărat că ai fost în hambar.
Îmi pare rău, dar chiar trebuie să vorbim cât mai curând posibil.
Nu pot.
Îmi pare rău.
- Trebuie să închid. - Stai, te rog.
Mergi la biserică mâine dimineață, nu?
O să vin. Ne vedem acolo.
- Nu, va fi cu mine. - Erica!
Vin imediat, tată.
Trebuie să închid. Îmi pare rău.
Mâine voi fi la biserică.
Hei. Ce mai faci?
- Hei, tată, mă duc... - Sigur.
- Bine. - Bine.
Bună.
Mersi că te-ai întâlnit cu mine.
E foarte greu pentru mine.
Ce este?
Erica...
asta e șansa ta de a-ți ajuta tatăl.
Poți vorbi cu mine.
Ce e asta?
Niște oameni din grupul cu care tata se întâlnește i-au dat-o.
O ține ascunsă în camera lui.
E o nebunie. Nu vreau ca tata să facă ceva rău.
Pot să o văd?
Gabriel, el e tot ce am.
E o nebunie.
„Vine o vreme când patrioții adevărați trebuie să șteargă greșelile
din trecut și prezent și să răstoarne sistemele economice
și tehnologice prin orice mijloace..."
„...mijloace necesare.
Asta include violența. Dacă ne promovează scopul.”
Semnat „Geneza”.
Am avut un articol despre tipii ăștia acum vreun an.
Cred că al lui Austin.
- Geneza este un grup eco-terorist legal. - Sună-l pe Austin, vezi ce știe.
- Avem un articol aici. - Avem bucăți de articol.
Avem un tip foarte instabil care adună materiale de fabricare a bombelor
și are legături cu niște nebuni care pledează pentru violență.
Avem un fermier care are îngrășăminte și drepturile date de Primul Amendament.
- Ignori faptele. - Expun faptele.
E ceva aici, dar facem niște salturi.
- Stanley, haide. - Du-te înapoi și întreabă-l pe Block.
Ne trebuie mai multe fapte. Declarația lui oficială
confirmând intenția lui sau legătura lui cu Geneza.
Deci îl întrebăm dacă plănuiește să construiască o bombă?
Exact asta facem. Aici devine distractiv.
Nu pare distractiv.
E un anume tip de distracție.
- Altceva? - Ar trebui să dăm un telefon, Bob.
Sunt de acord.
- Anunți FBI-ul? - Da, trebuie.
- Nu-i lăsa să-i distrugă articolul. - Du-te. Obține un comentariu.
Ești gata?
Îl vezi?
Nu.
Acolo.
Bine. Privește-l în ochi.
Pune întrebările. Nu-l lăsa să plece până nu răspunde.
Da.
Dle Block.
Ea e colega mea, Eileen Fitzgerald.
Nu vreau să mai vorbești vreodată cu Erica.
Ai pierdut încrederea noastră.
Nu vrem să vorbim cu ea. Vrem să vorbim cu dv.
Când eram în hambarul dv.,
am văzut stocul de îngrășământ cu azotat de amoniu.
Și ce? E o fermă.
Nitrat de amoniu poate fi utilizat și pentru a face o bombă.
Sunt acuzat de ceva aici?
Pun doar o întrebare.
Plănuiți să construiți o bombă cu materialele alea?
De ce aș construi o bombă?
Sunteți membru al grupului eco-terorist, Geneza?
De unde...? De unde ai asta?
- Puteți răspunde la întrebare? - Ai furat-o din casa mea?
Dacă da, voi cere să fii arestat acum.
Nu a furat-o.
Atunci cum a obținut-o?
Eu le-am dat-o, tată.
Ce? De ce ai face asta?
Fiindcă nu vreau să te pierd și simt că am făcut-o deja.
Nu. Niciodată.
E speriată, dle Block.
E îngrijorată de implicarea dv. cu Geneza.
Bine, nu-mi spune despre fiica mea.
E tot ce mi-a mai rămas.
Nu vreau ca ea să crească într-o lume ca asta.
Trebuie să fie protejată.
Asta încerc să fac. Nu sunt terorist.
Ba da, dacă explodați ceva ca să vă spuneți părerea.
Bine, trebuie să plecăm.
Voi fi în mașină.
Erica...
Îmi pare rău. Ești bine?
Da.
Vrei să vii cu noi?
Nu. Trebuie să fiu cu tata. Trebuie să-l ajut.
E un om bun.
Mulțumesc.
- Ted, sunt aici cu Bob Young. - Mă bucur să te cunosc, Bob.
Și eu, agent Creighton.
Unul dintre reporterii mei a descoperit o cantitate mare de azotat de amoniu
la o fermă ecologică din vale.
Sunt motive să credeți că nu este stocat în scopul propus?
Fermierul pare să fie afiliat la un grup eco-terorist numit Geneza.
Îi cunoașteți?
Da. Cum ați dat de tipul ăsta?
Ferma lui
a câștigat la Târgul de Stat concursul pentru cea mai mare varză.
Și legătura lui cu acest grup Geneza?
Avea un manifest anti-tehnologie publicat de ei.
Susțin în mod clar folosirea violenței.
Tipul are un nume?
Brandon Block.
Îți sună cunoscut?
Nu.
- B-L-O-C-K? - Corect.
Unde e ferma?
Ted, ne gândim să publicăm un articol despre Block
și legătura sa cu Geneza.
Dacă aruncă ceva în aer și mor oameni, nu vrem să fie vina noastră.
Sigur. Dar ipotetic,
dacă am fi conștienți că cineva plănuiește un atac în Alaska,
am face o arestare mult înainte de evenimentul planificat.
Am înțeles.
Bine, Ted. Ținem legătura.
Crezi că un atac este iminent?
Greu de spus, dar ceva se pregătește.
Ce-ați aflat?
E dezechilibrat.
Nu este el creierul, dar e un soldat executant.
Ți-a spus că folosește îngrășământul pentru a construi o bombă?
Majoritatea teroriștilor nu divulgă informația asta, Bob.
Așa sunt ei.
Dacă nu a confirmat...
Avem destul, Stanley. E un articol bun.
Nu e destul ca să-l publicăm.
- Greșești. - Sunt de acord.
- Am notat. - Avem un manifest.
Primul Amendament îi dă dreptul să citească orice...
Ai cedat în fața FBI-ului?
Nu apreciez acuzația.
- Și te înșeli. - Suntem aproape.
Ai descoperit ceva ce FBI-ul nici măcar nu avea.
E semnificativ.
Îmi pare rău, nu avem destul. Articolul nu este gata să fie publicat.
- N-am terminat. - Bine.
Haide, Gabriel.
Ești supărat?
Da, cam sunt.
Bine. Folosește asta, fă-i să plătească.
- Cine să plătească? - Toți. Oricine care stă
între tine și articolul tău. Știi ce vreau să spun?
Cred că da.
Eileen Fitzgerald.
Sunt Oren Conners.
Șef Conners, vă mulțumesc că ați sunat.
Rămâi furios.
V-am căutat.
V-am citit articolul despre Durkin.
Da? Ce părere aveți?
Cred că am ceva pentru dv.
Ne putem întâlni la River Grill, la ora 17:00.
Sigur.
Pleci?
Da.
Ai timp pentru o bere la The Beard?
- Tu nu bei. - Tu, da.
Și pariez că ți-ar prinde bine una acum.
Vreau să știi că faptul că nu-ți publicăm articolul
nu este o reflectare a muncii tale,
ci o reflectare a nivelului pe care îl stabilim ca jurnaliști.
Înțeleg asta, în teorie.
Dar în practică, e de rahat.
Înțeleg.
Să publici o poveste inexistentă poate face mai mult rău decât bine.
Ar trebui să știi
că FBI-ul nu-l urmărea pe Brandon Block. Acum o face.
Ți-au spus asta?
Da. Am vorbit iar cu omul meu de contact.
Așa lucrează Geneza. Vizează persoane instabile,
îi pregătesc și, în final, îi radicalizează.
Se pare că Brandon Block urma să facă ceva foarte prostesc
și tu s-ar putea să fi împiedicat asta.
Și transmițând informațiile astea FBI-ului,
s-ar putea să fi salvat vieți.
Deci, Gabriel,
bun-venit în redacție.
Vrei să spui...
Binecuvântare sau blestem,
acum ești reporter la The Daily Alaskan.
Vorbești serios?
În plus față de îndatoririle tale curente.
Și nu-ți pot da imediat o mărire de salariu.
Înțeleg.
Mulțumesc
foarte mult.
E înăuntru.
Te-ai lovit la cap?
Da. De pământ.
O noapte lungă?
Nu-s toate nopțile din Alaska lungi?
Pe atunci beam tot timpul.
Am izbit un Cruiser de un stâlp de iluminat.
Aveam zero credibilitate.
Deci ați făcut progrese în cazul Gloriei?
Durkin a făcut.
Era investigatorul meu principal.
Dar, așa cum ați spus, n-a vrut să urmeze nicio pistă.
Dar erați șeful. De ce nu l-ați forțat?
Eram un bețiv.
N-aveam autoritate.
Durkin îmi voia slujba și a obținut-o.
V-am citit articolul și mi-am amintit tot.
M-a zguduit.
Sunt recunoscător.
Ascultați. Înțelegeți
că oricine a ucis-o pe Gloria e sigur că nu va fi găsit niciodată.
Aveți avantaj.
Ce fel de avantaj?
DEPARTAMENTUL DE POLIȚIE MEADE
Mulțumesc.
Da.
- E ce cred eu că este? - Raportul poliției necenzurat.
Sunt două nume aici. Ezra Fisher și Rega Home.
Durkin avea doi suspecți.
Durkin nu mai contează. Tipii ăștia, da.
Ți s-a îndeplinit dorința.
Lucrezi în weekend.
Puțin. E duminică seara. Adică e aproape luni.
Unde te las?
La barul hotelului.
Cum a mers turneul?
Bine. Am câștigat.
Nu mă surprinde.
Așa știi tu să fii drăguță?
Mergem?
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrãri-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Subtitrarea: Mihaela Ghitescu