Anterior în Alaska Daily...
Există plângeri. Trebuie să retractăm articolul.
Dacă faci asta, Rushmi, plec.
Stanley, de ce ești aici?
O cheamă Gloria Nanmac.
Este un articol despre cum criza
femeilor indigene dispărute și ucise este ignorată.
Roz, vreau să lucrezi cu Eileen la un articol.
- De ce nu mi-l dai mie? - Articolul meu?
Știi ceva despre Alaska?
După articolele voastre Durkin a fost concediat.
- Și Barnett. - Voi expuneți oamenii.
Nu vă îngrijorează urmările?
Bună, Eileen. Ai primit darul meu?
DU-TE ACASĂ!
Următorul nu va fi în cutie.
- Bună, Claire. - Dennis.
Cum merge blogul?
Dle guvernator, aveți multe resurse implicate în găsirea lui Henley Scott.
- Nu poți pune un preț pe o viață. - Apropo,
o femeie nativă e dată dispărută.
Suma cheltuită pentru găsirea ei e mai mică decât costul prânzului dv.
Dacă nu e chiar pilotul-poet favorit.
Ești liberă în seara asta?
Trebuie să amân.
Le-am promis colegilor mei o băutură.
- Noapte bună, Eileen. - Pa, Jamie.
Eileen?
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrãri-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Adevărul e că noi suntem cei agresați de către media.
Asta se întâmplă în discursul nostru public.
Dacă nu ești de acord cu orice spun ei
ești etichetat fascist, rasist, homofob.
Asta e agresiune. Folosesc limbajul ca pe un ciomag,
ca noi să ne supunem subiectivismului lor moral.
Credeți-mă, știu!
Am lucrat la minunatul ziar.
Noapte bună, Jamie.
- Eileen? - Cine ești?
Știi cine sunt.
Cetățeanul îngrijorat.
Nu face asta.
Nu mi-ai dat de ales.
Te rog, Doamne!
Nu face asta.
Dă-mi telefonul tău.
Ridică-te.
Ridică-te!
Sunt și alți oameni aici.
Nu e nimeni aici, Eileen.
Doar tu și cu mine.
Mișcă!
Stai jos!
Avem un editor de noapte care vine.
Nimeni nu intră în clădirea asta.
Dacă o fac, ești moartă.
Am întârziat. Sunt prietenii mei.
Probabil se întreabă unde sunt.
Stanley Nu mai lucra! Vino încoace!
Deblochează-l.
Încet.
Eileen Nu cred că o să ajung. Îmi pare rău.
- De ce ai nevoie, Stanley? - De atât de multe lucruri.
Dar mă voi mulțumi cu o altă rundă pentru echipă.
Și un sifon pentru tine?
Bine.
Înțeleg că nu-ți place modul cum îmi fac treaba.
Sunt o străină.
Aș vrea să-mi cer scuze, dle...
- Fără nume. - Bine.
Cetățeanul îngrijorat.
Ce pot face pentru a îndrepta lucrurile?
Ți-am spus să te întorci la New York.
Ești încă aici.
Aveam nevoie de slujbă.
Nu mă angajează nimeni.
De ce ești aici?
Pentru că nu m-ai ascultat.
Nimeni nu o face.
ARHIVĂ
Și se salvează, triplu 20.
Cum ești atât de bună la asta?
Practic am trăit aici înainte de a avea copii.
Acea Claire pare amuzantă.
Acea Claire era.
- Afurisenie! - Limbajul, Bob!
Ești bine, Stanley?
E un om înarmat în redacție.
O ține ostatică pe Eileen.
- Ce? - Crede că e Cetățeanul îngrijorat.
- Tipul care a hărțuit-o. - Cu cine vorbești?
Gabriel se ascunde în arhivă.
Doamne!
Cetățeanul îngrijorat, cel care i-a trimis glonțul lui Eileen luna trecută?
- Ar fi trebuit să anunțăm poliția. - Ar trebui să-i sunăm acum.
- Asta nu l-ar înfuria? - S-ar putea.
- Nu știm de ce e capabil tipul. - N-avem de ales.
- Sună-i. - De acord, dau telefon.
- Bob, sună-l pe Pritchard. - Da.
- Pentru ce? - Pentru mărturisirea ta.
Ce mărturisesc?
Cum răspândiți minciuni și ascundeți adevărul.
Cum vă serviți cu fidelitate stăpânii corporativi
în timp ce ei distrug coloana vertebrală a țării.
Citești The Eagle?
Da.
Dennis Gibson. El spune adevărul.
Înțelege ce se întâmplă cu adevărat acolo.
Are o părere despre ce se întâmplă,
dar, din ceea ce am citit, nu ține cont de fapte.
Tu vorbești!
Ești în Anchorage fiindcă nu ai ținut cont de fapte în New York.
Acum ești aici răspândind aceleași prostii liberale.
Nu fac politică.
Nu, nici măcar nu votez.
Obligația mea este de a menține obiectivitatea...
Obligația ta?
Ți-ai abandonat obligațiile cu mult timp în urmă, doamnă.
Vezi, am citit.
Scopul mediei este de a lupta de partea omului obișnuit.
Și asta sigur nu te descrie.
Bine.
Deci vrei să mărturisesc că nu-mi fac meseria?
Asta e?
Da, asta e tot.
Scrie!
Bine. Karla, poți să faci cafea?
Sigur. S-a făcut tăcere mormântală acolo.
Este totul bine?
Nu. E o problemă în redacție. Cineva a intrat acolo, pare înarmat.
Serios? Ar trebui să plecăm de aici?
Nu sunt sigur. Stanley încă e la telefon cu poliția.
Poate le servești ultima rundă și le spui să iasă pe ușa din spate.
Am vorbit cu căpitanul Freeman.
Freeman se ocupă?
Nu e chiar un aliat.
Poate nu, dar m-a asigurat că înțelege amenințarea.
Și e sigur că poate înconjura clădirea fără a-l alerta pe tipul cu arma.
- Putem sta aici? - Eu stau.
Da, o să vorbesc cu Karla.
Știu că suntem îngrijorați și speriați,
dar trebuie să lăsăm totul deoparte și să ne concentrăm.
Îi putem ajuta pe Eileen și pe Gabriel răspunzând unor întrebări ale poliției.
Cine e tipul ăsta?
Și ce are cu Eileen?
Locul e al vostru.
Ușa din spate e încuiată, cea din față e deschisă pentru poliție.
Mulțumesc, Karla.
Am lista convorbirilor,
dar până nu-i aflăm numele, nu putem verifica nimic.
E un tip care a tot postat în secțiunea noastră de comentarii.
Oilman223. Ascultați aici.
„Ecologismul e cel mai bun lucru care se petrece
pentru a crește controlul statului, după 9/11.”
- Pare a fi Dennis. - Da. Sunt pe blogul The Eagle chiar acum.
Oilman223 a copiat totul.
Cu siguranță îi urmărește.
Am același alias, Oilman223, postând pe Twitter-ul lui Eileen.
„Ambuscada lui Eileen Fitzgerald asupra guvernatorului va fi ultima.”
Are vreun nume în biografia profilului?
E necompletat. Și-a dezactivat și funcția de localizare.
Nemernicul s-a pregătit pentru asta.
Să ieșim public, îi publicăm aliasurile.
Cineva îl cunoaște sigur.
Riscăm să expunem articolul.
Da. Nu-mi place să amintesc de asta,
dar raportăm luarea de ostatici sau nu?
Așa e. Ne-am îmbulzi la orice altă luare de ostatici.
Dar dacă facem totul public, nu știm cum va reacționa Oilman223.
Poliția e pe drum.
Nu va rămâne mult timp neobservată.
Când echipele TV vor afla, va exploda.
Cui îi pasă? Nu e vorba despre asta.
Ne vom ocupa de asta când va fi cazul.
Sigur, n-o să mai fim primii.
Dar vreau să dau poliției cât mai mult timp posibil.
Rețineți, suntem singurii din interior.
Deci, în clipa când se află,
ar trebui să actualizăm pe forumul TDA, moment cu moment.
Până atunci, nicio vorbă.
Ai terminat?
Nu încă. Înțeleg ce vrei să scriu,
dar nu e ceea ce cred.
Da, asta e problema.
Tu scrii ce vrei.
Nu-ți pasă pe cine distrugi cu asta.
Poți să-mi dai un exemplu?
După ultimul articol despre gen. Green, o întreagă flotă de F41 a rămas la sol.
Linia de producție de la Armeon a fost închisă.
Mulți oameni își vor pierde slujbele.
Spune asta părinților pilotului mort.
Nu asta e ideea.
Asta e ideea.
Tipărirea adevărului are consecințe grave și toți ne luptăm cu asta.
Dar nu mă poți învinovăți pentru ceva...
Nu-mi spune prostia cu „nu împușca mesagerul”.
Atunci nu împușca mesagerul.
Termină mărturisirea.
Și apoi?
Haide, răspunde! Răspunde!
Spune.
Ești bine?
- Deocamdată. - Și Eileen?
Situația e destul de tensionată.
O forțează să scrie o mărturisire.
Și ea face asta?
Da, dar nu fără să lupte.
Vreau să ajut, dar nu știu cum.
Stai calm. Vorbim cu poliția.
Există vreo cale să-i trimiți un mesaj lui Eileen?
Fără să fiu văzut?
Nu știu.
El i-a luat telefonul.
Așteaptă!
Ea poate vedea pagina cu analitice.
Angajat columbian blocat în arhivă. Poți să-l vezi?
Gabriel A văzut. Ce altceva să-i spun?
Bine. Avem o cale să-i trimitem informații lui Eileen.
Unde suntem cu Oilman223?
A creat zeci de conturi false pe Twitter.
- False? - Da, ca să amplifice mesajele.
Cu ele își apreciază și redistribuie comentariile.
Ce ratat!
Conturile nu sunt verificate, dar am găsit un link conectat la un website.
Domeniul este înregistrat de un E.L. Barry.
Sunt logat în Nexis. Există un Eric Lowell Barry.
Adresa e pe Spenard. Nu știu dacă e actuală.
- Câteva amenzi și conducere sub influență. - Fără delicte cu violență?
- Are cineva o poză a tipului? - Uite aici.
- Ce faci? - Gabriel îl vede.
- Stanley? - Aaron. Aici.
Îl am.
Anunț poliția că avem un nume.
Avem un nume?
Da. Eric Lowell Barry.
Ce știm despre el?
E nemulțumit, să nu zic mai mult.
- Ce face Eileen? - Gabriel spune că pare în regulă.
Avem o cale de a-i trimite mesaje pe pagina de analitice.
Să vorbim cu căpitanul Freeman. E aici.
Bine.
Echipa Bravo către echipa de la sol.
Urmăresc suspectul.
Am înțeles, echipa Bravo. Așteptați.
Domnule Cornik, domnule Pritchard.
Căpitane. Cum putem ajuta?
Ați fost de mare ajutor până acum.
Ea e Laura Cole.
Membru senior al echipei de negociatori.
Înțeleg că avem un nume, Eric Barry, și putem comunica cu Eileen.
- Altceva? - Nu încă.
Încă adunăm informații despre Eric.
Cole să stabilească un contact cât mai curând posibil.
Pe ce linie să sunăm?
E sigur? Să sunați?
Ca să-i protejăm, cel mai bine e să-l ținem de vorbă.
Dar orice informații găsiți ar fi foarte utile.
Să continuăm să împărtășim informațiile.
Între timp voi pune lunetiștii să supravegheze redacția.
„Mărturisesc că eu, Eileen Fitzgerald,
fac parte din elita liberală a mass-mediei.
Articolele mele sunt părtinitoare și reprezintă un efort concertat
de a ascunde adevărul și de a răspândi minciuni,
minciuni care servesc doar intereselor globale
ale corporațiilor multinaționale, al căror scop final
este de a ne controla guvernul, a ne limita libertățile constituționale.”
E bună?
Da.
Acum scrie-l și publică-l.
Nu pot face asta.
- Pe naiba nu poți! - Nu, eu...
Chiar nu pot.
Nu știu cum să public.
- Editorul îmi trimite un link live... - Spune-i să-ți trimită un link.
N-o să meargă. Trebuie să-l citească, să-l verifice.
Editorii sunt precum câinii, trebuie să controleze tot.
Asta nu e o glumă.
Nu glumesc. Mărturisirea nu mă reprezintă. O să-și dea seama imediat.
Oricine o citește își va da seama.
Ar putea fi editorul meu.
Lasă-mă să vorbesc cu el.
Raportați! Ce s-a întâmplat?
Raportați!
Ce s-a întâmplat?
- Suspectul a tras? - Confirm. S-a tras un foc.
Așteptați confirmarea.
Focul a fost în aer.
Ostatica este nevătămată.
Nu aveam de gând să răspund.
Doar mă asigur.
Trebuie să merg la baie.
Ar fi bine să nu fie un truc.
Nu este.
Sunt aici de ore întregi. Te rog.
Ce a fost asta? E totul bine?
A tras un foc,
dar Eileen e bine.
Claire, ar trebui să te duci acasă, la familia ta.
Jeff se ocupă.
Nu plec cât ei sunt încă acolo.
Nu pleacă nimeni.
Mulțumesc, Karla.
Bine. Unde suntem?
Încă analizăm postările și comentariile lui Eric.
Vreo idee de ce a vizat-o pe Eileen?
Sigur urăște mass-media centrală.
Dar în postările sale nu menționează o infracțiune anume.
Cel mai mult îl copiază pe Dennis Gibson, urmărește The Eagle.
Schimbau mesaje înainte ca Eric să intre în redacție.
Dennis o compara pe Eileen cu „o tumoră canceroasă întinsă, care trebuie extrasă”.
Ce idiot! A fost primul meu editor la ziar.
O să-l trezesc. E în regulă?
Da. Dă-i drumul.
Hei, băieți, el e detectivul Kowalczyk.
Bună.
Hei, Walls.
Austin, mă bucur să te văd. Îmi pare rău de situație.
Și nouă, detective. Cum putem ajuta?
Am ultima adresă cunoscută pentru Eric Barry.
- Northwood Drive? - Exact.
De luni de zile era să fie evacuat.
Ghici când l-a executat silit banca? Acum trei zile.
Oare să mă duc până acolo? Discut cu vecinii, să văd ce știu.
Da. Du-te!
Dacă ai mașina în față, e blocată de linia poliției.
Mă poți duce tu?
Oficial? Nu.
Dar dacă mă însoțești, pot.
Dar trebuie să mă întrebi mai întâi.
Pot să te însoțesc, Walls?
Dacă semnezi o exonerare.
Da, să mergem!
Faci?
Nu pot.
N-am mai făcut-o cu arma la cap.
Ai lucrat pe platforme?
Bocancii tăi. M-am ocupat de Deepwater Horizon în 2010.
Da, te-ai ocupat?
Muncești cu adevărat vreodată sau doar te ocupi?
Eu cred că ceea ce fac este real.
Dar dacă te referi la muncă calificată, nu chiar. Tatăl meu a făcut-o.
Era oțelar în Youngston, Ohio.
La fel ca tatăl său.
Era mândru de asta.
Și eu eram.
Asta ar trebui să mă facă să te plac?
Mă tot numești „elită”.
N-am crescut bogată sau la școli de elită.
Mama era profesoară.
N-am avut multe, dar era o viață bună.
Totul s-a terminat în anii '80, când s-au închis fabricile.
Tata n-a mai fost la fel.
L-a distrus.
Ne-a distrus toată familia.
Știm amândoi ce se va întâmpla.
Vei fi o știre națională.
Folosește-te de asta.
Folosește-mă.
Lasă-mă să spun povestea ta.
Să mă arăți ca un „bărbat alb furios” pentru gloata ta woke?
Gloata aia m-a distrus. Dă-i dracului!
O să fiu corectă.
Oricum, îl vei putea citi înainte de a-l trimite editorului.
Cu cuvintele mele?
Gabriel zice:
„Eileen l-a făcut pe Eric să vorbească, pare mai puțin agitat.”
Asta se poate schimba într-o secundă.
Nu-i poți da telefon?
Am încercat niște numere de fix. N-a tras în ele, dar nu răspunde.
Deci, care e planul?
Am trei echipe de lunetiști pe poziție.
Doar unul are o probabilitate bună pentru un foc mortal.
Vreau să le dau ordinul. Există o problemă.
Care?
Reportera ta stă în cale.
Vrei să-i spun să se miște ca să-l poți împușca pe tip?
E cel mai rapid și mai sigur mod de a termina.
Eu zic s-o faci.
Am lucrat pe platforme toată viața, pe țărm și în larg.
Am început pe North Slope când am terminat liceul, ca începător.
Am avansat muncind.
Shell a venit în oraș în 2012 cu o investiție de 6 miliarde de dolari.
Au fost niște ani excelenți.
Am fi putut continua, dar ANWR și restul au stricat totul.
Cine e ANWR?
Refugiul Arctic pentru Fauna Sălbatică.
Federalii controlează o zonă imensă,
dar ei sunt controlați de Greenpeace.
Toți nemernicii ăștia ecologiști au protestat non-stop.
Ne-au întârziat navele.
Au sabotat Kulluk.
- Platforma de foraj. - Da.
Credeam că acolo erau probleme de ani de zile.
Defecțiuni multiple la motor, d-astea.
Da, dacă te iei după presa centrală.
Deci, Shell a plecat.
În 2015. Apoi Chevron, apoi Imperial.
Reglementările guvernamentale și...
isteria generală și rahatul cu încălzirea globală au ucis petrolul Alaskăi.
Chiar crezi că încălzirea globală e un rahat?
Cred că e un joc cu sumă zero.
Fie că ardem combustibili fosili
sau obținem baterii ecologice, rezultatul este același.
De ce să nu ne lase să muncim?
Între timp, eu n-am muncit de șapte ani.
Șapte.
Și da, te distruge.
Fost angajat Vanguard în linia focului.
Lasă-te la pământ să terminăm problema.
La ce te uiți?
Mă întrebam dacă s-a luminat afară.
La naiba!
A spus că nu. Nu se mișcă.
De ce îl protejează pe tipul ăsta?
De ce face Eileen ceva?
Dacă vorbește cu Barry, poate că a devenit mai uman pentru ea.
Știe că dacă ne face jocul, el e mort.
Nu vrea să fie responsabilă pentru moartea lui.
- Sper că și el simte la fel. - N-aș conta pe asta.
Din experiența mea, presiunea crește și există mari șanse
- ca el să acționeze. - S-o ucidă pe Eileen.
Pe baza a ceea ce știm, da.
7:30 - DUPĂ 10 ORE ȘI 13 MINUTE
- Te-am trezit? - Ce naiba faci aici?
Un urmăritor loial de-ai tăi a luat-o ostatică pe Eileen Fitzgerald
în redacție, înarmat.
Sugerezi că e vina mea?
Sugerez că trebuie să-i bagi mințile în cap.
Deci acum calmez nebunii.
Cei pe care îi încurajezi.
Eric Barry. Probabil îl știi ca Oilman223.
Am vorbit câte ceva cu el.
Nu-mi amintesc să-i fi spus să ia ostatic un reporter.
Aseară, cu o oră înainte s-o facă, ați discutat pe forumul The Eagle.
Te-a întrebat ce să facă un om în timp ce oameni ca Eileen Fitzgerald
răstălmăcesc faptele, transformând marele stat Alaska
într-un alt dezastru woke, precum California.
E o întrebare bună.
Și ce ai spus?
Spun multe lucruri cititorilor mei loiali.
„Ia măsuri, Oilman223.
Reporterii ca Eileen Fitzgerald sunt o tumoră canceroasă întinsă,
care trebuie extrasă.”
Vorbesc metaforic.
Când vorbesc despre măsuri, mă refer la acțiuni politice.
Nu cred că Eric a prins nuanța. Trebuie să-l suni.
- Nu mă implic. - Ești implicat.
Vrei s-o omoare?
Nu poți da vina pe mine, Roz.
Nu l-am făcut eu trist, furios și frustrat.
Doar i-am spus că are dreptate să simtă acele lucruri.
Merita să audă asta.
Pot scrie povestea asta în două moduri.
Fie ești un ticălos care a instigat o luare de ostatici,
fie un erou care a ajutat la salvarea unui ziarist.
Cum va fi?
'Neața. Dl Torgerson?
- Da. - Austin Teague, The Daily Alaskan.
Am câteva întrebări despre vecinul dv., Eric Barry.
De ce? S-a întâmplat ceva?
Nu pot da amănunte, dar are niște probleme cu poliția.
Încerc să aflu câte ceva despre el.
Nu sunt surprins.
Da? De ce?
Beam câte o bere din când în când.
A primit niște lovituri în viață și a devenit furios și paranoic.
- Paranoic? - Da, și-a îngrădit curtea.
Chiar a pus capcane pe proprietate.
- Aproape mi-a ucis câinele... - Walls! Walls, stai!
Walls?
Bine.
Uite, e drăguță, nu?
Înțeleg că a fost greu, dar slujbele în petrol revin, nu?
Nu pentru oameni ca mine.
Chiar și cu aceeași experiență... Și, de obicei, nu e.
Nu mă angajează.
Crezi că e corect?
- Sau legal? - Poate nu așa cum descrii tu.
Parcă ești fosta mea soție.
Ce s-a întâmplat?
A întâlnit pe cineva cu perspective mai bune.
Îmi pare rău.
Copii?
- O fiică. - Unde este acum?
Nu vreau să vorbesc despre ea.
N-o băga în asta. Mă auzi?
Te aud.
Verific eu întâi, apoi poți intra.
- Da. - Da.
E în regulă.
Cred că n-a plătit nici curentul.
Hei, Walls.
Da?
Fiica.
Poate îi găsesc conturile de social media.
Daisy Barry.
Am găsit-o.
E destul de activă pe Instagram.
Ultima postare e de la dezintoxicare.
Ar trebui să citești.
DRAGĂ DAISY, ÎN PRIMUL RÂND VREAU SĂ ȘTII CĂ TE-AM IUBIT MEREU...
E o scrisoare de rămas-bun.
Dl Barry nu se așteaptă să iasă viu din asta.
Oamenii au început să posteze despre prezența poliției.
Știam că așa se va întâmpla.
Era Austin.
Eric are o fiică adultă.
I-a scris de rămas-bun.
- Ea unde e? - Într-un centru de tratament în Wasilla.
Ar trebui contactată. Ne-ar putea ajuta.
Ar trebui. Găsiți-o acum.
Pot conduce eu. Nu, nu pot.
Mașina mea e blocată.
Uite, luați Range Rover-ul meu. E pe aleea din spate.
Range Rover? N-am condus niciodată o mașină mai scumpă decât casa mea.
Știi cine a dat primul alarma cu privire la efectul de seră?
Nu știu. Vreun tâmpit de la Harvard.
Nu.
A fost Exxon.
Au finanțat un studiu în 1977.
Oamenii lor de știință au descoperit că CO2 din emisiile de carbon
era catastrofal pentru Pământ.
Au recomandat ca Exxon să găsească surse alternative de combustibil.
Dar n-au făcut-o.
Nu, au îngropat totul.
A reapărut când reporterii l-au găsit.
Găsirea adevărului e ca urcușul dintr-o fântână.
Trebuie să pui fapte peste fapte.
Iar când tu te lupți să ții lumina aprinsă
sau să pui hrană pe masă, faptele nu mai contează prea mult.
Faptele contează fiindcă dezinformarea alimentează furia.
Și asta vine de la așa-numitele „surse de încredere”.
Ca prietenul tău, Dennis.
Da, Dennis descrie lumea în care eu chiar trăiesc.
Da, el înțelege că oamenii se chinuie.
Se simt abandonați, dați la o parte.
Dar și exploatează acea durere,
până când furia metastazează într-o idee.
„Cineva trebuie să plătească”. Și apoi iei o armă.
Nu el.
Tu.
- Bună ziua. - Bună dimineața, dle Barry.
Mă numesc Laura Cole.
Sunt în echipa de negociere a Poliției Anchorage.
Avem unități în afara clădirii, dar vreau să vă asigur că nimeni nu intră.
Vreau doar să vorbim.
Bine, vorbește.
Mai întâi, îmi puteți spune cum este Eileen Fitzgerald?
E bine.
Pentru moment.
„Bărbat nebun din Anchorage ia ostatică o jurnalistă la TDA.”
Deci acum sunt nebun.
De ce te tot uiți la aia?
- Aștept să termini de citit. - Taci din gură!
Bine.
De unde vin mesajele astea?
Vin din interior?
Ar putea veni de la oricine cu un computer.
Nu mă mai minți!
Spune-mi de unde vin mesajele astea.
Ai stricat totul.
Știe. Mă caută.
Gabriel, te va găsi.
Încearcă să rămâi calm și fă ce spune el.
Facem tot ce putem.
Sun-o pe Roz și spune-i că Dennis trebuie să-l sune pe Eric acum.
- Vino încoace! Vino! - E în regulă.
- Taci! Vino! - Stai. Hei!
- Vino cu mine. - Te rog!
Confirmăm că aseară la 21:17, jurnalista Eileen Fitzgerald
a fost luată ostatică de către un petrolist furios.
- Bine, următorul tweet? - Du-te.
Hashtag știri.
Acum câteva clipe, un al doilea reporter care se ascundea la TDA
a fost și el luat ostatic. Poliția e la fața locului.
- Până acum, bărbatul înarmat nu a răspuns. - În colț.
- Stai jos! - Lasă-mă să explic.
Taci!
Stați acolo.
Spune-le băieților tăi să nu se apropie.
Mă auzi?
Oilman223? Hei, sunt Dennis Gibson.
- Ce? - Chiar așa.
E un circ la The Daily Alaskan.
Sunt curios ce părere ai.
Cum mi-ai aflat numărul?
L-ai scris când te-ai abonat.
Da, bine, nu prea m-am uitat la știri.
E plin pe Twitter.
Doar... Ce se întâmplă?
Îmi fac partea mea. Asta e tot, Dennis.
Am vrut doar să mă asigur că tu și toți ceilalți
sunteți în siguranță și rezolvați lucrurile cum e corect.
Se rezolvă.
Eric, ascultă-mă, omule.
Uneori folosesc un anumit limbaj pentru a stârni oamenii, dar n-am vrut...
Ce n-ai vrut? Un cuvânt aici?
Te-au prins, nu-i așa?
Ce? Nu. Nimeni nu m-a prins.
- Au ajuns la tine. - Nu, Eric...
A închis.
Stai, Roz.
M-ai văzut. Am încercat.
Nu poți da vina pe mine. Nu eu sunt infractorul.
Ești sigur?
Crezi că a fost inteligent?
Să mă sune Gibson?
Dle Barry, nu cunosc niciun Gibson.
Dacă v-a sunat altcineva, n-a venit de la noi.
Vrei să mă păcălești?
Dă-i drumul!
- Vedem ce se întâmplă. - Nu asta intenționăm, dle Barry.
V-am promis că stăm la distanță.
Am făcut-o și vom continua s-o facem.
Vreau să negociați cu mine cu bună-credință.
Atunci nu vă mai jucați.
Fără jocuri, promit.
Știm că aveți doi oameni înăuntru. A fost cineva rănit?
Nu, nimeni nu e rănit.
Bine. De ce nu începem cu ceea ce vreți?
- Ce vreau? - Solicitările dv.
Mi le puteți spune?
Dă-i drumul lui Gabriel.
- Nu te pot lăsa cu el. - Dle Barry?
Da, sunt încă aici.
Crede-mă, Eric. Îți va aduce ceva timp și bunăvoință.
Te sun înapoi.
Genul ăsta de știri grave ar putea provoca o recidivă.
- Sunt îngrijorată că... - Ești îngrijorată?
Un nebun ține un pistol îndreptat asupra a doi colegi.
Ai auzit asta, nu?
Vom fi cât putem de diplomați.
Daisy.
Ei sunt reporteri de la The Daily Alaskan.
Vor să vorbească cu tine despre tatăl tău.
Ăla e tatăl meu, acolo?
Îmi pare rău, dar prietenii noștri sunt în pericol.
Ce pot face?
Am vrea să vii cu noi la redacție.
- Dacă ai putea vorbi cu tatăl tău. - Nu pot spune nimic.
Nu i-am vorbit de ani de zile.
Ar putea ajuta doar să te vadă acolo.
M-a dat afară. Mă urăște.
Nu e adevărat.
Ți-a lăsat o scrisoare plină de regret.
O poți citi, dar trebuie să știi că își lua rămas-bun.
Nu plănuiește să iasă în viață.
Ai putea schimba asta.
Tatăl meu nu vrea să se schimbe.
Nu e bine.
Sunt ultima persoană de care ar asculta.
Nu vă pot ajuta.
Daisy, te rog.
Pur și simplu nu pot. Îmi pare rău.
Daisy, așteaptă!
La ce te gândești?
Nu sunt sigur.
M-am săturat să mă simt așa.
Să mă simt inferior.
Și să fiu furios...
pe toată lumea.
Eric, se pare că terminăm aici.
Nimeni n-a fost rănit.
Adică poți ieși pe ușa aceea
și să nu-ți ratezi tot viitorul.
Ce viitor?
Pot să văd aia?
Ce ai scris.
Nu mă faci să par un monstru.
Sau un idiot.
Vei publica asta?
Ai cuvântul meu.
Ei bine, e ceva. Cred.
E ceva.
Eric, unde te duci?
Eric, nu.
Eric.
Eileen.
Veniți la mine.
- Puteți pleca amândoi. - Mersi.
N-am mai văzut pe nimeni murind.
- Tu? - Am văzut. Da.
În Afganistan.
Eileen.
- Ești rănită? - Nu, sunt bine, mulțumesc.
Doamne!
Hei, barul e încă deschis?
Am fost aici toată noaptea.
Toți. N-am plecat.
Nici măcar Bob.
El și Yuna s-au dus s-o găsească pe fiica lui Barry.
Sunteți oameni buni.
Mersi.
Ești de-a noastră.
Haide. Te duc la hotel.
Aseară, un bărbat a intrat în redacția The Daily Alaskan
amenințând că mă ucide fiindcă nu-i plăcea cum mi-am făcut treaba.
Am fost șocată, desigur,
dar, din păcate, nu am fost surprinsă.
Acum câteva luni, un reporter de investigații respectat
a fost înjunghiat mortal lângă casa sa din Las Vegas,
de către un politician corupt pe care l-a expus.
Atacurile fizice asupra membrilor presei
au crescut dramatic în ultimii ani.
Trebuie doar să porniți televizorul pentru a înțelege de ce.
A devenit la modă pentru oamenii de la putere,
până la cei de la Casa Albă, să delegitimizeze jurnaliștii
numind ceea ce scriem „știri false”.
Și numind reporterii dușmani ai poporului.
Sunt armate de prezentatori de știri și bloggeri,
în presa centrală și pe margine, care amplifică acel mesaj,
nu doar demonizând reporterii, ci și dezumanizându-i.
Aceste atacuri pun o țintă pe spatele nostru.
Și dacă nu ne opunem acestui lucru ca societate
și nu le reamintim criticilor noștri că libertatea depinde
de o presă corectă și liberă,
această țintă va ajunge chiar pe spatele democrației.
Urmărirea unui adevăr comun e o responsabilitate pe care o prețuiesc
și pe care nu o voi abandona niciodată.
Nici dacă-mi puneți un pistol la tâmplă.
Bună, eu sunt.
Da. Vreau să-ți cer o favoare.
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrãri-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Subtitrarea: Mihaela Ghitescu