Pentru a viziona mai multe documentare traduse, de acest fel,
vizitati blogul IESIREA DIN MATRIX www.fymaaa.blogspot.com
Timp de secole, oamenii au crezut că viaţa există doar pe
Pământ, dar astăzi, mulţi oameni de ştiinţă sunt de acord că
nu suntem singuri.
Practic, orice civilizaţie umana care a existat vreodată
ne spune că nu suntem singuri in cosmos.
Cu mult, mult timp în urma, extratereştrii
au venit aici şi, printr-o mutaţie genetică,
noi am devenit oameni.
Avem teoretic o civilizaţie mondială ce a interacţionat
cu extratereştri si, fiinţe umane
aşa cum suntem noi astăzi, posibil rezultatul încrucişării
genetice a acestor vizitatori.
Dacă noi am fost vizitaţi, ei erau, probabil acolo dintotdeauna.
Milioane de oameni în lume cred că am fost vizitaţi în trecut
de fiinţe extraterestre.
Dar dacă e adevărat?
Şi dacă e aşa, de ce au venit aici?
Şi care le era misiunea?
Traducere: Costin Ştirbu
Pe 20 iulie 1969, misiunea Apollo 11 a ajuns la destinaţie,
şi doi oameni- Neil Armstrong şi Buzz Aldrin- au păşit
practic, pe lună.
Şi-au înălţat steagul, şi se pot observa stelele si dungile
pe solul selenar.
Frumos! Chiar frumos!
A fost pentru prima dată când nişte fiinţe si-au părăsit
casa şi au călătorit prin spaţiu către o planetă străină.
Aşa să fi fost?
Chiar suntem primele creraturi din univers
capabile să călătorescă în altă lume?
Dată fiind vastitatea universului şi miliardele de ani ce au trecut
până la crearera galaxiei noastre, este chiar atât de greu de imaginat
că asa ceva s-a mai întâmplat, probabil de mii de ori
şi de-a lungul a milioane de ani?
Teoria astronautică despre vizita- torii antici, presupune că, cu mii
şi mii de ani în urmă- chiar înainte de istorie- Pământul
a fost vizitat de astronauţi de pe altă lume.
Dar dacă fiinţele extraterestre chiar au venit pe Pămant, de ce au făcut-o?
Au venit să exploreze, să jefuiască, să vâneze sau să se împerecheze?
Atunci când Armstrong şi Aldrin au explorat incredibilele
împrejurimi, au găsit pe lună un peisaj sterp.
Părea să ofere ceva mai puţin decât o oază lipsită de viaţă
plină de pietre şi praf.
Dar în 1986, testele aprofundate au arătat că solul lunar
conţine, de fapt, mari cantităţi de heliu-3, un combustibil extrem de
puternic, nepoluant si nonradioactiv.
Experţii estimează că o singură na- vetă spaţială plină cu astfel de
material, ar putea satisface nevoia de energie a Statelor
Unite, pentru un an întreg.
Ia gândeşte-te!
Escadrile de nave spaţiale exploa- tând luna şi alte planete
pentru resurse naturale.
Ne-ar putea asta ajuta să explicăm de ce Pământul ar fi putut servi
drept destinaţie pentru călătorii din alte lumi?
Am merge acolo cu echipaje din roboţi şi eventual echipe de
mineri, am exploata acele pla- nete şi am extrage minereul.
Navele ar pleca, ar lua minereul şi l-ar aduce acasă.
Ei bine, dacă am face-o noi, de ce nu şi extratereştrii?
Dar dacă excavatoarele vizitatorilor ar fi venit pe Pământ-
probabil cu mii de ani în urmă- n-ar fi rămas dovezi?
Aici, în ceea ce azi numim Iraq, se află ceea ce istoricii şi
arheologii consideră a fi "leagănul
civilizaţiei."
Între anii 3500 şi 1900 îHr., fertila zona dintre Tibru
şi Eufrat, a fost locul de baştină al sumerienilor.
Sumerienii au fost una dintre primele culturi care au
construit oraşe cu drumuri şi o reţea de străzi aproape ca în
New York, unde există, ştii tu, o reţea de scuaruri între străzi.
Ei au inventat piatra cubică.
Aveau un sistem de canalizare.
Erau pricepuţi la agricultură.
Sumerienii au inventat, deasemeni, primul sistem de scriere
folosind scrierea cuneiformă, pe plăcuţe din lut.
În secolul al 19-lea, arheologii ce explorau ruinele vechii
Când au fost mai târziu traduse, multe dintre poveşti erau
similare cu acelea găsite în Biblia Iudeo- Creştină.
Practc, toate povestirile din "Geneza"-
potopul, Adam şi Eva- toate aveau un
precedent la vechii sumerieni.
În 1976 scriitorul Zecharia Sitchin a publicat propria sa
traducere a textelor sumeriene într-o serie de cărţi
numită "Cronicile Pământului".
Potrivit lui Sitchin, plăcuţele din lut
descriu o rasă de extratereştri
ca Anunnaki ce au venit pe Pământ
Să exploateze aur.
Zecharia Sitchin
sugerează, practic, că motivul
pentru care am fost vizitaţi
în trecutul îndepărtat, este pentru
că, planeta vechilor astronauţi
avea nevoie de aur pentru propria
atmosferă, şi că aurul conţinut în aceasta
atmosferă a lor se epiuzează,
şi astfel, ei au venit pe Pământ
ca să exploateze aur şi să-l ducă
pe planeta lor.
Dar de ce aur?
Care sunt proprietăţile unice
ale acestui preţios metal, care-l
fac suficient de important
încât să merite să călătoreşti prin
galaxie pentru el?
Cred, că pentru extraterştri,
aurul ar fi o resursă
la fel de importantă cum
este şi pentru noi.
Dacă e la fel ca în societatea noastră,
unul dintre lucrurile majore ce trebuie
realizat, este electricitatea,
iar aurul chiar este unul dintre cei mai buni
conductori, iar maleabilitatea şi capacitatea acestuia
de a se trage în fire,
sau de a fi utlizat în
forme mici ca nanoparticulele
îl pot face o incredibilă
resursă tehnologică
pentru orice formă de viaţă
ce ajunge la nivelul de a folosi
electricitatea şi tehnulogia
aşa cum facem noi.
Unul dintre uimitoarele domenii
este folosirea aurului ca sursă de energie
datorită proprietăţii numite
efectul termoelectric, când aurul
poate absorbi căldura şi o transformă
direct în electricitate
Asta ar fi, evident, o foarte
bună sursă de energie curată.
Datorită capacităţii aurului
de a produce energie şi de a conduce căldura,
unii oameni de ştiinţă cred că
aurul ar fi un mijloc inevaluabil
în costrucţia de
nave spaţiale.
Aurul poate reflecta
razele infraroşii.
Razele infraroşii sunt practic lumină ce nu este chiar
roşie, nu se poate vedea
dar interacţionăm cu aceasta
sub formă de căldură.
Radiaţia va interaţiona cu
moleculele tale şi le va face să
vibreze mai repede şi o vei simţi
ca pe-o căldură, deci e bun şi de scut de căldură,
pe de o parte pentru că
e atât de maleabil.
Poţi să-l faci foarte subţire;
e usor manevrabil; şi are farte bune
proprietăţi de reflexie şi de
protecţie împotriva căldurii.
Singurl metal care durează cu
adevărat, este aurul.
Aurul este indestructibil.
Tot aurul din timpuri străvechi
există şi astăzi.
Dacă te uiţi la teoria
lui Zecharia Sitchin, aceasta spune
că extratereştrii au venit
de pe o altă planetă în sistemul
nostru solar, care are o orbită
eliptică de 3600 de ani, fiindcă
rămăseseră fără minereu, în speţă
aur, cu care vroiau să-si repare
într-un fel sau altul
atmosfera;
Aceşti extratereştri
pur şi simplu ne-au analizat
mai întâi planeta.
Şi aveau instrumente cu care să
afle: unde anume pe planeta asta
putem găsi materia primă?
Cu ajutorul incredibilelor lor
echipamente, ei au găsit o planetă
care să aibă acest material.
Să aibă aur.
Şi au decis: vom merge acolo
Şi vom incepe să exploatăm
acest minereu.
Astfel au trimis expediţii pe
Planeta Pamânt.
Şi dintrodată, au ajuns aici
şi ai lor au început să spună
"Ei bine, e o mulţime de aur aici,
dar nu o sa-l putem
exploata."
Şi atunci ce o să facem?
"avem nevoie de muncitori".
Povestea care a ajuns la Sumerieni
mai spune că,
Anunnaki exploatau aurul
din mină, şi muncitorii de la
secţia de exploatare s-au plâns
spunând: Asta e o muncă grea şi
noi suntem obosiţi.
Nu mai vrem să muncim
aici.
Şi astfel, au făcut o şedinţă
şi au decis să creeze un
muncitor primitiv numit
Adamu.
Şi s-au uitat la ce pot găsi
pe această planetă, si l-au
găsit pe Homo erectus, şi au zis:
"Ei bine, nu sunt foarte inteligenţi
şi nu ne vor asculta
aşa încât va trebui să
îi modificăm
genetic.
Anunnaki a creat oameni ca
o specie de sclavi.
Potrivit lui
Zecharia Sitchin, Adamu
a fost primul om modern.
Au fost creaţi de către Anunnaki
cu 450,000 ani în urmă când au
încrucişat genetic ADN- ul lor
cu cel al omului preistoric.
Au prelevat o celulă
a unuia dintre strămoşii
noştri.
Şi au modificat celula printr-o
mutaţie artificială.
Au schimbat codul ADN, lucru pe
care genetica modernă îl face în fiecare zi.
E gravat in blocurile lor de piatră.
Nu e ceva inventat.
E o parte din istoria sumerienilor.
Ei cred că zeii au coborât pe
Pamânt şi i-a creat, iar ei erau
specia lor de sclavi.
Ei ştiau asta, şi n-au avut
nicio credinţă filosofică despre
scopul oamenilor
sau ceva similar.
Dacă crezi teoria lui
Sitchin's cum că omul a fost
creat de extratereştri pentru
sclavie, dintrodată, are sens.
Apoi când te uiţi la termenii
biblici a ceea ce s-ar fi putut
întâmpla- Adam şi Eva?
Sigur, se poate să fi fost doi
indivizi cu mult timp în urmă
la începuturile timpului.
Dar probabil că Adam şi Eva au fost
primele dintre fiinţele umane
create genetic.
O comparaţie mai amănunţită
între Biblia Ebraică şi textele
Sumeriene ne dezvăluie mai multe
similarităţi nu doar în poveşti
ci şi în
limbajul lor.
Adam este ebraicul pentru "om".
"Adamu" este ceea ce sumerienii
numesc "primul om",
sclavii Anunnaki.
Dar descriu plăcuţele sumeriene
o rasă de alieni, de fapt,
o rasă ce au condus operaţiunile
miniere la scară mondială?
hm...
La mii de mile distanţă, pe
continentul african, ruinele unor
mine antice de aur
au fost recent descoperite.
Concentraţia cea mai mare
poate fi găsită in Africa de Sud
unde, unele săpături, potrivit
oamenilor de şttinţă, datează
de 150,000 de ani.
Se află în zone cu o mare
abundenţă de aur chiar şi acum
deci e foarte posibil ca acestea
să fi fost exploatate anterior.
Acum, marea întrebare este:
de unde ştim că nu fiinţele umane
au făcut asta?
De ce Teoria E.T.?
În multe limbi
în Africa, cuvântul pentru
"stea" inseamnă "aducător de
înţelepciune şi iluminare.
Unele culturi africane cred
că fiinţele extraterestre
au vizitat Pământul timp
de zeci de mii de ani.
Legendele Zulu vorbesc despre
vremuri când "vizitatori din stele"
au venit să exploateze aur şi
alte resurse naturale.
În aceste mine lucrau sclavi
în carne şi oase produşi artificial
de către
Primii Oameni.
Unele mine antice
din sudul Africii sunt creditate
ca având o sută de mii de ani
sau chiar mai mult.
Daca nu oamenii exploatau
minele acum o sută de mii de ani
pentru a extrage metale, atunci
va trebui să presupunem că
extratereştrii o făceau.
Mine ale extratereştrilor?
Oameni fabricaţi genetic?
Pentru susţinătorii teoriei
astronauţilor antici, aceste noţiuni
nu sunt fantezii îndepărtate
sau poveşti cu zâne, ci fapte
şi aduc dovezi adiţionale
privind exploatările extraterestre
din cealaltă jumătate a lumii...
pe Continentul American.
Peru a fost mult timp cunoscut ca "ţinutul aurului."
În timpuri străvechi, conducătorii incaşi se împodobeau cu aur.
Şi când exploratorii spanioli au ajuns, in secolul al 16-lea,
au trimis vapoare incărcate cu prada înapoi în Spania.
Aurul era larg acceptat ca fiind un bun valoros datorită rarităţii
şi uşurinţei cu care se prelucrează în bijuterii sau monezi.
Şi dacă te uiţi la vechii incaşi, de pildă, oamenii aceştia foloseau
aurul ca un simbol al statutului.
Multe culturi credeau că aurul venea direct de la zei.
Oamenii credeau că aurul era atât de pur, de minunat, încât poate
vindeca, si chiar înghiţeau ocazional aur pur.
Cu siguranţă noi desoperim din ce în ce mai mult, pe măsură ce
devenim mai buni in arheologie şi putem privi în aceste lucruri,
pe care oamenii le-au folosit.
De pildă, sunt o serie de dovezi cum că oamenii antici
aveau baterii foarte primitive, şi ăsta ar fi un loc în care
aurul ar fi foarte util dato- rită proprietăţilor sale
electrice şi a conductivităţii.
Deci nu ar trebui să ne surprindă să găsim dovezi
arheologice ale unor mine de aur antice.
Dar unele exploatări ce au fost recent descoperite, datează de
circa 50,000 de ani.
În toate zonele din Peru, se pot vedea vestigiile a ceea ce
ar fi putut să fie operaţiuni miniere antice.
Sunt acolo.
Unele coboară, uneori, sute de metri in adâncime.
Aurul se dovedeşte a fi sur- prinzător de uşor de exploatat,
chiar dacă este relativ rar.
Sunt o mulţime de tehnici comune folosite de oamenii antici,
iar unele dintre ele sunt folosite, foarte bine şi în vremuri recente.
Multe dintre tehnici, implică folosirea apei, adesea pentru a
schimba proprietăţile rocilor din jurul zăcămintelor.
Căldură inaltă şi îngheţ, şi aurul apare.
În afară de aur, alte exploatări antice din
Peru aduc dovezi că oamenii au forat cândva pentru quartz...
hematită... şi ocru roşu.
Erau folosite pentru scopuri diferite.
Quartz-ul este foarte comun.
Este practic dioxid de siliciu.
E un fel de sticlă.
E un minerat deosebit; e dur;
dar poate fi modelat in sculp- turi drăguţe-poţi face
statuiete de quartz; îl puteai folosi probabil chiar pentru
monezi înainte de a descoperi mineralele sau aurul.
Hematita şi ocrul sunt foarte valoroase datorită prezenţei
oxidului de fier.
Şi ocrul în special e important ca pigment, astfel că
imediat ce aveai de gând să începi să pictezi, chiar în peşteri,
sau in orice altă formă, aveai nevoie de culori.
Iar fabricarea de culori putea fi o provocare, iar ocrul este
o bună sursa de pigmenţi.
Deasemeni, localizate in Peru, se află celebrele linii din Nazca.
În timp ce originea acestor geo- glife rămâne un mister,
zona în care aceste linii sunt locate, sugerează că aici
au avut loc excavaţii majore, probabil cu sute de
secole în urmă.
La Nazca, vârfuri întregi de munte au fost tăiate.
Vreau să spun, toate acestea necesită mecanizare.
Şi nu mă refer la, ştii cum e, o mică roabă si un băţ.
Mă refer la maşinării sofisticate, pentru că şi noi, astăzi,
am avea nevoie de maşinării sofisticate pentru a realiza
astfel de lucruri.
Ar putea vasta câmpie plată din Deşertul Nazca
să fie o dovadă a unei operaţiuni miniere gigantice, una ce
a avut loc cu sute de mii de ani în urma?
Oricine vine aici într-o navă spaţială, Nazca ar fi ca
un far, ca şi cum ar spune: "Veniţi aici."
Datorită momentului în care ai ajuns la Nazca, eşti intr-un fel ca
Alice în ţara minunilor pe planeta Pământ, având toate felurile
de materii prime existente într-un anume loc în cantităţi
foarte, foarte mari.
Cred că liniile de la Nazca nu sunt dovezi ale căutării de aur,
ci sunt dovezi ale unui fel de comunicare cu posibili
extratereştri sau zei din ceruri.
Dar în ciuda controversei, fapt este că platoul şi liniile
ce zgârie împrejurimile nu sunt
formate natural.
Dar in timp ce oamenii de ştiinţă si teoreticienii astronauţilor
antici rămân divizaţi în materie de cine, sau ce a creat liniile Nazca,
aceştia sunt de acord că aşa numita Bandă de Gropi
locată în Valea Pisco din Peru, este un adevărat mister.
În munţii din Peru, avem ceea ce a fost numită în comun Banda de
Gropi, si această bandă a fost
gravată sau săpată în munţi.
Este un lanţ de gropi mici, puţin adânci, săpate
în pământ, şi au dat naştere la tot felul de explicaţii.
Unii oameni spun că erau doar gropi făcute de jefuitorii de morminte,
care căutau cimitre.
Unii zic că arată ca şi cum un fel de maşină ar fi
străbătut acel teritoriu.
Unii oameni cred că era un fel de operaţiune minieră.
Aveau nevoie de materii prime, fie aur, fie
argint, fie uraniu, orice;
aveau nevoie de ceva.
Şi au trimis ceva ca o navă spaţială pe pământ.
Putea fi un robot.
Fără extratereştri la bord.
Şi acest robot doar scurma suprafaţa, aduna şi evalua
materiile prime, şi apoi dispărea din nou.
Gropile sunt cam la 1 metru unele de altele şi au până la
doi metri adâncime, şi numără câteva mii.
Adsesea vedem structuri regulate ca acestea, şi presupunem
că ori o persoană, ori o fiinţă inteligentă le-a făcut,
dar sunt o mulţime de exemple în natură, unde procesele
naturale au creat formaţiuni nume- roase, ceea ce numim "forme clişeu."
Le vezi la scară mica pe animale.
Când te uiţi la leoparzi sau zebre- leoparzii au pete;
zebrele au dungi.
În mod surprinzător, la nivel geografic, procese asemănătoare
cu cele ce au dat petele leopar- dului, ar putea da
indentaţii în pământ şi zone cu ridicături ce ar putea
arăta ca nişte găuri.
Ar dura o perioadă îndelungată, la nivel geologic, dar am avut
mult timp, şi acestea ar putea fi ceea ce a rămas.
Izvoarele arheologice sugereză că aceste gropi
erau folosite la depozitarea grâ- nelor, dar teoreticienii
astronauţilor antici, resping aceasta noţiune.
Este un mare mister pentru că cine, cu mintea întreagă
ar fi săpat toate aceste gropi?
Şi pentru ce?
Un alt aspect intrigant al aces- tei Benzi de Gropi este că
poţi s-o vezi doar din aer.
De jos, tot ceea ce vezi sunt câteva gropi săpate
în pământ, ceea ce nu înseamnă mare lucru.
Dar dacă esti în aer, este această bandă lungă cu
gropi individuale şi poţi concepe crearea unui soi de
mesaj ce poate fi văzut doar din aer.
Dar dacă extratereştrii antici au venit pe Pământ în
căutarea aurului, de ce au plecat?
O mulţime de aur încă se află aici, ca multe alte minerale valoroase.
E posibil ca operaţiunile miniere antice să fi fost făcute
pentru un alt scop măteţ?
Ori poate că adevărata misiune extraterestră pe Pământ a fost să
vâneze prada supremă-
Omul.
Alamosa, Colorado.
7 Septembrie, 1967.
Când un cal de 3 ani pe nume Snippy s-a pierdut
proprietarii s-au îngrijorat şi au plecat în căutarea acestuia.
Căutarea lor a generat o descope- rire misterioasă şi macabră.
Corpul lui Snippy fusese mutilat...
...aproape chirurgical.
O examinare a cadavrului a arătat că pielea si carnea au fost
tăiate cu atenţie; inima şi creierul acestuia au fost scoase,
şi un miros de formaldehidă se degaja din rămăşiţele calului.
O autopsie a dezvăluit, deasemeni, că lichidul cefalorahidian fusese scos.
Moartea lui Snippy a şocat comunitatea şi rămâne
învăluit în mister, chiar şi astăzi.
De la acea mutilare, un numar estimat de 50,000 de evenimente
similare au avut loc în lume, majoritatea implicând bovine.
Dar până la mijlocul anilor 70 mutilările de vite nu
fuseseră menţionate în UFO-logie
Fermierii işi vedeau vitele din şeptel sănătoase şi vioaie
cu o zi înainte, şi apoi erau deodată moarte.
Şi arătau ca şi cum ar fi fost tăiate într-un mod ciudat.
Anumite părţi din corp, arătau ca şi cum ar fi fost tăiate
într-un mod ce părea a fi aproape chirurgical.
Producătoarea de tv si investi- gatoarea de ozn-uri Linda Howe
a urmărit misterul mutilărilor de animale mai bine de 30 de ani.
A început încercând să afle ce se
întâmpla cu toate aceste animale.
Erau cai, vaci, alte animale domestice găsite cu acelaşi
clişeu de extragere de organe fără urme de sânges.
Oamenii legii le-au numit mutilări de animale.
Circa 266 de poze Polaroid, din atât de multe cazuri, şi ceea ce am
simţit a fost furie.
Apoi am devenit nervoasă, şi apoi mi-a fost frică.
Am stat cu şeriful care mi-a spus "Linda, nu ne confruntăm cu
animale de pradă, boli sau culturi satanice.
Avem de-aface cu creaturi din spaţiul extraterestru."
Sunt o serie de explicaţii de ce extratereştrii
ar fi experimentat pe vaci.
Una ar fi că erau în căutare de hrană.
O alta ar fi că erau în căutare de informaţii despre
organismele vertebrate.
O alta ar fi că erau în căutare de material genetic
dintr-un oarecare motiv.
Cel mai apropiat răspuns pe care l-am primit a venit de la un om cu
foarte multă experienţă şi observatii personale detaliate
asupra alienilor, din timpul slujbei sale pentru guvern.
El mi-a spus "Cel mai bun răspuns pe care pot să ţi-l dau, Linda,
Este o recoltare de gene."
Dar odată ce ai spus "o recol- tare genetică de pe Pământ,"
apare o întrebare şi mai mare.
De ce o recoltare genetică de pe Pământ?
Ce vor să facă cu această recoltă de gene?
Şi pentru ce?
Răspunsurile la aceste întrebări ar putea fi găsite în trecutul
nostru antic, în experimentele bi- zare, aproape ca Frankenstein
practicate de civilizaţiile primitive.
Avem descrieri antice din Egipt unde se menţionează specific
că zeii au creat aceste himere-
fiinţe amestecate sau hibrizi.
Găsim picturi reprezentând un corp uman cu capul tăiat
şi un tub roşu ieşind din acesta, iar lângă el, este doar
capul unui animal.
Iar în imaginea următoare- pentru că sunt la fel-arată
aproape ca benzile desenate.
Şi în imaginea urmatoare, vezi acelaşi corp uman cu
capul de animal ataşat de gâtul uman.
În mod Incredibil, exemple de hibrizi ciudaţi om-animal
datează din timpuri chiar mai vechi decât Egiptul antic.
Potrivit izvoarelor arheologice, Sumeria antică este cea
mai veche civilizaţie umană.
Iar partea interesantă este faptul că cele mai vechi scrieri de-ale
lor sunt pline de referinţe asupra bizarelor fiinţe
ce au coborât din cer numite Anunnaki.
Anunnaki înseamnă "cei ce din ceruri au coborât."
Dar există vreo dovadă fizică a acestor hibrizi om-animal?
Dacă e aşa, n-ar fi trebuit să gasim scheletele acestora?
Răspunsul ar putea fi găsit în Sahara, Egipt, ţinutul celei
mai vechi piramide din ţară.
În 1851, savantul si egipto- logul francez Auguste Mariette
a explorat un mormânt adânc dedicat sfântului taur Apis.
Înăuntru s-au găsit doua sarco- faguri intacte şi sigilate.
Dar când Mariette le-a deschis, ceea ce conţineau a şocat-o.
Au deschis sarcofagul şi nu au găsit un taur.
In schimb, au găsit o masă neagră de bitum,
un tip de asfalt.
Şi în interiorul acestei mase urât mirositoare, au găsit
fragmente osoase zdrobite de la 7 tipuri de animale diferite.
Potrivit textelor insoţitoare, existau unele tipuri de
monştri în timpurile egiptenilor.
Şi cine ştie dacă nu cumva preoţii au instruit oamenii
să distrugă aceste fiinţe, să le sfâşie, să le zdrobească oasele
şi să le pună în această masă urât mirositoare,
şi apoi sub un capac al sarco- fagului de 80 de tone.
Vreau să spun, peste tot...în tot Egiptul găsim rămăşiţe mumificate
ale fiecarui animal, dar aici găsim aceste sarcofaguri ce
conţin aceste oase sfărâmate.
Nu înseamnă asta că vechii egipteni nu vroiau ca aceste
creaturi să se întoarcă chiar după moarte?
Bineînţeles, oamenii de ştiinţă
şi arheologii cred că poveştile vechilor greci şi egipteni
cu hibrizi om-animal sunt doar produse fanteziste
ale imaginaţiei.
Aşa să fie?
Există această perioada în Egip- tul de dinaintea dinastiilor,
când conduceau aceşti semizei.
Nu am găsit rămăşiţe umane.
Nu ştim cine erau.
Dar avem dovezi ştiinţifice că măcar vechii egipteni
credeau cu tărie că aceştia erau conducătorii.
Dacă sunt doar fiinţe umane cum eşti tu şi eu
sau dacă au venit din altă parte; sau dacă sunt fiinţe hibride
nu avem nicio idee.
Ce-ar fi dacă vechile civiliza- ţii ar fi posedat
cunoştinţele ştiinţifice avansate ale oamenilor de ştiinţă moderni?
Ce-ar fi dacă, şi ei, ar fi descifrat misterele ADN-ului:
clonarea şi combinarea genetică?
Ce e asa de fascinant?
Ei bine, deoarece, dacă priveşti din punct de vedere genetic,
noi suntem chiar acum in plin proces de a fi în stare
să recreăm astfel de creaturi.
Vreau să spun, ăsta e Frankenstein.
Asta e materie stiinţi- fico-fantastică.
Totuşi,în Egiptul antic, avem exact acelaşi fel de descrieri,
exact acelaşi fel de reprezentări ale unor programe bizare de
hibridizare ce au avut loc cu mii de ani în urmă.
Ei au mixat ADN extraterestru, animal şi uman, nu timp de 10
sau 20 de ani, ci timp de
mii şi mii de ani.
Iată de ce sunt atât de multe răpiri extraterestre, şi de ce
şi fiecare generaţie este in mod ciclic mai avansată decât următoarea,
până vom ajunge la unificarea completă a două culturi-
hibridul suprem.
Cred că răspunsul este, în mod clar că nu suntem singuri în
acest univers şi că există inteligenţe non-umane
ce interacţionează cu această planetă pentru motive ce sunt
încă necunoscute pentru cei mai mulţi dintre noi.
Te lasă cu un uşor sentiment de nelinişte.
Dacă fiinţe extraterestre au venit aici, aşa cum sugerează unii,
pentru a desfăşura mutaţii experi- mentale ciudate pe animale,
n-ar fi putut s-o facă şi pe oameni?
Şi dacă e aşa... de ce?
Viaţa pe Pământ îmbracă o mare diversitate de forme şi mărimi.
Poate fi găsită din abisurile celor mai adânci oceane, până
pe vârfurile celor mai înalţi munţi.
Dar gama vastă de forme de viaţă pe care o vedem astăzi, e doar
o mică parte din ceea ce a existat pe aceasă planetă
în timpul milioanelor de ani de istorie a acesteia.
De fapt, oamenii de ştiinţă esti- mează că 97% dintre toate speciile
care au trăit vreodată pe Pământ au dispărut.
Cei mai mulţi oameni de ştiinţă de astăzi, ne vor spune că au avut loc
şase dispariţii majore de-a lungul istoriei
vieţii pe Pământ.
Cea mai recentă dintre dispariţii a fost cea care a avut
loc acum 65 de milioane de ani şi a ras dinozaurii de pe Pământ.
Paleontologii atribuie aceste dispariţii în masă
unor cauze naturale cum sunt căderile de meteoriţi...
inundaţiile şi scăderea nivelului mărilor.
Dar o altă teorie sugerează că aceste dispariţii nu au fost cauzate de natură
ci de fiinţele extraterestre.
În vechile texte sumeriene, ei pot controla vremea,
pot provoca secetă şi au făcut asta oamenilor.
Sunt în stare să-şi producă propriile dezastre.
Dar acum sunt forme de viaţă dispărute, de fapt
exterminate pentru a face loc altor specii, probabil mai
docile sau mai dezirabile?
Au avut intenţia să facă loc pentru colonizare?
sau invazie?
Şi dacă e aşa, ce fel de tehnologie ar fi necesară pentru a declanşa
o astfel de schimbare majoră?
Unii teoreticieni afirmă că noi avem această tehnologie acum,
numită tehnologie scalară.
Încălzim puternic, cu impulsuri electrice, un anumit punct pe suprafaţa
apei, şi astfel creăm un uragan.
Şi făcând un traseu cu acel fascicul, poţi urmări uraganul.
Dacă putem face asta, cel puţin ipotetic, dacă o putem face,
de ce n-ar putea o cultură extra- terestră să spună, "Hai să creăm
o eră glaciară pe Pământ?"
Va omorî dinozaurii, dar va netezi calea pentru extratereştri să
implanteze oameni pe planeta Pământ.
Au venit fiinţele extraterestre pe pământ pentru a rămâne aici?
Ar fi putut ei, aşa cum cred unii, să fi sădit planeta cu propriii lor
urmaşi genetici?
Dacă da, unde sunt dovezile?
Unii teoreticieni ai astronauţilor antici amintesc de mituri ce
descriu zei coborând din ceruri pentru a se incrucişa cu oamenii.
Textele străvechi vorbesc despre faptul că oricine ar fi vizitat
Pămîntul in trecutul îndepărtat, aceşti zei, găseau pământencele
destul de frumoase.
Deci, în multe ocazii, găsim poveşti unde acei vizitatori practic
s-au împreunat cu pământencele.
S-a interpretat greşit, s-a înţeles greşit ca ceva
divin ce a venit aici.
Erau extratereştri în carne şi oase.
Folclorul americanilor nativi face referire la acele fiinţe care
au coborât din ceruri să se inmulţească cu pământencele,
in chip de Oameni din Stele.
Oamenii din Stele sunt extratereştri.
Nu sunt de pe acest... acest Pământ.
Ei ne vizitează.
Sunt strămoşii stelelor.
Există o mare... ă... interacţiune între ei.
Cum povesteşte un soţ stelar din povestirile amerindiene
o femeie care dormea afară noaptea, s-a uitat la o stea şi s-a gândit
că e foarte frumoasă şi ar vrea să meargă acolo, şi s-a trezit
dimineaţa atrasă în sus către cer
întâlnindu-se cu o fiinţă suprana- turală, ce a fost asociată cu
steaua, şi apoi a devenit mireasa soţului stelar.
Potrivit mitologieie amerindiene, miresele acestor extratereştri
rămâneau gravide şi dădeau naştere la
copii stelari.
Erau crescuţi de mama naturală până la vârsta de 6 ani,
ca apoi să meargă să locuiască cu tatăl lor stelar.
Povestiri similare cu întâlniri intime dintre fiinţe cereşti
şi oameni, pot fi găsite in testamentele antice evreieşti
si Judeo-Creştine cunoscute sub numele de Pseudepigraph, sau
Apocrif.
Sunt multe exemple în Pseudepigraph- sunt cărţi ce nu au reuşit să
ajungă in Biblie- unde oamenii sunt
vizitaţi de fiinţe ce nu sunt de pe acest Pământ.
Înainte ca Biblia să devină Biblia de astăzi, au fost multe
cărţi adiţionale ce făceau parte din Biblie.
Au fost scoase în ceea ce s-a numit Consiliul din Niceea
deoarece acele cărţi conţineau prea multe informaţii,
cunoştinţe periculoase.
Geneza 6 ne vorbeşte despre aceşti urmăritori în chip de
îngeri ce au venit şi au făcut sex
cu femeile de pe Pământ.
Aceşti străini au făcut sex cu tinere superbe, pe planeta noastră.
Cum pot îngerii să facă sex?
E imposibil.
Din punctul nostru de vedere, în imaginea noastră, îngerii erau ceva
spiritual, nu ceva ce are un corp, si chef de făcut sex.
Dar ei au făcut sex.
Strămoşii noştri preistorici nu puteau înţelege, si au crezut
că aceşti extratereştri erau un fel de zei.
Conceperea lui Hristos.
Un înger vine la mama sfântă, la Fecioara Maria, şi-i spune
că va fi binecuvântată de Dumnezeu cu un prunc.
Şi apoi, în esenţă, este gravidă.
Există un miez de realitate angelică în Noul Testament.
Şi chiar dacă e la Naşterea lui Isus, sau la înviere,
apare posibilitatea implicării altor puteri din altă lume
de la început, până la sfârşit.
Versiunea mai literară este ideea că Isus este
extraterestru, care, de fapt, într-un fel, chiar aşa este, of...
Ştii, chiar dacă il consideri Fiul lui Dumnezeu, atunci,
evident, nu e de pe această planetă.
Înclin să cred că Isus a fost o fiinţă foarte spirituală
care inţelegea o mulţime de lucruri pe care noi începem
să le înţelegem astăzi.
Dar e deasemeni foarte posibil ca El să fi fost un extraterestru
care a venit pe Pământ să ne înveţe diferite lucruri.
Inteligenţa divină este foarte reală într-un fel.
Povestiri despre zei împerechidu-se cu oameni sunt de importanţă majoră
în toate mitologiile, de la cea Greacă si Romană, până la
mitologia nativilor americani.
În China, spre sfârşitul celui de-al 5-lea secol ÎHr., ţara
era divizată în 7 state, fiecare condus de războinici puternici
ce se luptau pentru teritoriu şi putere.
Se întâmpla în această eră turbulentă cănd a apărut prima dată povestea
legendarului Huangdi.
Un mare zeu a luat o înfăţişare de dragon, a coborât pe un vârf
de deal unde o tânără fecioară culegea fructe.
Pe măsură ce marele dragon se apropia, cerul se întuneca.
Era ca o furtună.
Ea era ingrozită, şi a leşinat.
Când s-a trezit, ups..., soarele apăruse din nou, dragonul
dispăruse, iar fecioara era gravidă.
Foarte asemănătoare cu legenda Fecioarei Maria si a lui Isus,
povestea lui ne spune despre o pământeancă ce i-a dat naştere
lui- primul împărat legendar al Chinei, care a iniţiat
o epocă de mari schimbări.
Zeii se imperechează în mod deli- berat cu oamenii pentru a produce,
a obţine o rasă în care pot avea încredere şi pe care o pot
controla un pic mai uşor.
După mintea mea, legendele şi miturile se bazează pe ceva real-
în timp ce au fost mitizate şi distorsionate şi exagerate,
în multe cazuri- dar e, după mintea mea, un sâmbure de adevăr aici.
O altă temă importantă în textele antice, mituri sau religii,
este cea a unui fel de cataclism.
De obicei, acestea apar în forma unei inundaţii intense, foc sau
alte catastrofe devastatoare.
În Biblia evreiască, de exemplu, Dumnezeu a pedepsit omenirea
pentru decadenţa şi păcatele lor.
A trimis pedeapsa sub forma unei mari inundaţii...
care a distrus aproape toate vieţu- itoarele de pe planetă, cu excepţia
lui Noe, a familiei sale, şi a ani- malelor salvate la bordul arcei sale.
Povestiri similare se pot găsi în numeroase texte străvechi.
Multe dintre povestirile mitice ale celor mai multe civilizaţii
includ idea că sunt zei ce au venit pe Pământ
la un moment dat.
O interpretare a fost că acestea sunt descrieri literare
ale vizitatorilor din spaţiu.
Nu zei, ci un fel de creaturi cu... cu tehnologie avansată
care au venit pe Pământ în trecut, şi au creat omenirea,
au adus cultura pe Pământ, au adus civilizaţia si apoi,
dintr-un motiv sau altul, au plecat, de obicei într-un fel de
breşă între omenire şi Dumnezei.
Să luăm cazul celor ce prosperau odinioară, culturile mezoamericane
ale aztecilor şi maiaşilor.
Prin anul 1500 dHr, ei aveau de toate, dar au dispărut.
Dar de ce?
A avut loc vreun fel de dezastru?
Sau există o explicaţie din altă lume?
La un moment dat, totul s-a distrus într-un dezastru cataclismic.
Şi lumea, aşa cum o ştiau ei, s-a sfârşit.
Şi valurile mareice au spălat ţărmurile continentelor.
Părţi ale planetei s-au scufundat.
Şi construcţiile megalitice aflate în desfăşurare, deasemeni,
s-au oprit complet.
Şi e ceea ce vedem în anumite zone.
Ca în Peru, unde blocuri gigantice de granit au fost extrase
şi mutate parţial către şantiere.
Dar toate s-au oprit brusc.
Pentru aproape 3,000 de ani, civilizaţia Maya a prosperat
în America Centrală.
Printre numeroasele lor realizări, vechii mayaşi
au inventat un calendar remarcabil de complex si precis.
Potrivit savanţilor, calendarul a inceput pe 11 August 3114 ÎHr.
Primul ciclu al calendarului se termină 5,000 de ani mai târziu
pe 21 Decembrie 2012.
Dar de ce?
Ştiau mayaşii ceva despre viitorul omenirii, ceva ce noi
am uitat sau am ales să ignorăm?
S-a generat o mare agitaţie acum
în legătură cu calendarul mayaş ce se termină în 2012, şi dacă
va avea loc un cataclism sau vreo schimbare majoră pe Pământ
ce se va întâmpla brusc.
Şi astfel ideea că oamenii antici, cum spun mayaşii,
erau cumva cu totul conştienţi de asta şi aveau cunoştinţe
despre aceste vaste cicluri cosmice, ce conduc în aparenţă la schimbări
cataclismice pe Pământ, astea sunt tipurile de cunoştinţe
avansate pe care nu ne-am aştepta ca ei să le deţină.
Şi de unde ar obţine ei astfel de cunoştinţe?
Te-ai gândi că trebuie să vină de la extratereştri.
Dacă acceptăm noţiunea că fiinţe extraterestre au lăsat în urmă
calendarul mayaş ca un fel de aparat de avertizare avansat din antichitate
se poate ca ei să fi lăsat şi alte
instrumente astronomice aici pe Pământ?
Şi dacă e asa, de ce era aşa de important pentru civilizaţiile
antice să urmărească stelele?
Stelele.
De la începuturile timpului, omul a hoinărit cu privirea
pe cerul nopţii.
Stelele au devenit material de legendă, casa zeilor şi uneori,
locul final de odihnă al oamenilor.
Atunci, nu e o surpriză, că oamenii străvechi au construit
monumente dedicate acestor minuni cereşti.
Când privim la monumentele antice din lume-
aceste structuri Mezolitice- aflăm că multe dintre ele
sunt aliniate astronomic cu soarele,
cu planetele, cu stelele... Pot fi enumerate multe exemple.
Stonehenge este în esenţă un observator astronomic antic.
Ghicim că ar fi putut fi folosit pentru scopuri rituale.
Ar fi putut fi folosit pentru scopuri religioase.
Dar este foarte clar că a fost deasemeni folosit pentru scopuri
astronomice, pentru observare.
Nu suntem surprinşi dacă Stonehenge, piramidele,
sau poate Liniile Nazca au facut ca oamenii străvechi să
înţeleagă evenimente ce urmau să se întâmple pe cer şi
când se vor repeta acestea.
Dar de ce era omul antic atât de fixat pe cer?
Şi de ce au construit monumente elaborate şi templuri din piatră
pentru a urmări mişcările stelelor?
Era doar pentru a ajuta fermierii să ştie când să-şi planteze culturile?
Ori se poate să fi fost un alt, probabil mai profund, scop?
Ar fi putut ei, aşa cum cred unii, să fi construit un soi de
sistem GPS extraterestru?
Nabta Playa, Egipt.
la 500 de mile sud de Cairo, în deşertul Nubian din Egipt, se află
unul dintre cele mai vechi situri astronomce descoperite vreodată.
În 1974, arheologul Fred Wendorf aproape a trecut fără a observa
micile sale arteface din piatră si pietrele răsturnate.
E un sit foarte ciudat.
Sunt doar formaţiuni ciudate, ă, cercuri, aliniamente de piatră.
Linii de declanşare bizare cu pietre ciudate şi altele.
Excavaţiile ulterioare au datat instrumentul astronomic la
aproximativ 5000 ÎHr, cu aproape 1,000 de ani mai vechi decât
formaţiunile remarcabil de similare de la Stonehenge.
Când au adus un astronom acolo, şi-au dat seama că era
un sit ceremonial, cu profil predominant astronomic.
Faptul intrigant la acest sit, este că ne arată că oamenii
monitorizau stelele de mii de ani.
Şi ca să monitorizezi stelele pe o astfel de perioadă, trebuie să
fi fost la curent cu ceea ce noi numim "precizie," ceea ce înseamnă
că nu erau simpli astronomi, sau astronomi antici.
Erau astronomi foarte sofisticaţi.
Ar fi putut oamenii care au costruit Nabta Playa acum 7,000 de ani
să posede o înţelegere atât de avansată în materie
de fizica şi astronomie?
Una ce rivalizează sau, probabil o surclasează pe a noastră?
Şi de ce urmăreau Orion şi Sirius?
În 1994, misterul de la Nabta Playa a căpătat chiar o mai mare
semnificaţie, când Robert Bauval a anunţat o descoperire surprinzătoare
pe platoul Gizeh din Egipt.
Marea Piramidă conţinea patru tuneluri interioare.
Bauval a demonstrat că acestea erau aliniate precis cu
anumite stele de pe cer.
Cele din sud erau aliniate cu centura lui Orion şi Sirius,
şi cele din nord, aliniate cu ste- lele celui de-al doilea pol.
Din nou, un fapt foarte intrigant.
În materie de precizia construcţiei, este... este centrul ţintei.
Ca inginer, ştiu că una este să construieşti o piramidă.
Dar e cu totul altceva să constru- ieşti o piramidă la un astfel
de nivel de of precizie.
Bauval a demonstrat deasemeni, că cele trei piramide de la Gizeh
au fost dispuse într-o ordine precisă şi în dreptul celor trei
stele ale costelatiei Centura lui Orion.
Dar care este semnificaţia exactă a alinierii tunelurilor
şi a dispunerii piramidelor?
Vreau să spun... descifrăm un mesaj?
Intrebarea e dacă este un mesaj
religios sau un mesaj stelar.
Faptul este că ceea ce avem pe sol, este o imagine a unei constelaţii
despre care ştim acum că e locul de naştere al stelelor.
Literalmente, stelele se nasc aici.
Iar egiptenii înşişi, credeau că zeii
lor au coborât din stele.
Acestea pot însemna ori cunoştinte de astronomie antică, ori
ar putea deasemeni fi, o hartă ce ne arată de unde ar fi putut
apărea acesti extratereştri.
Dar de ce erau anticii atât de fixaţi pe constelaţiile
Orion şi Sirius?
Unii cred că răspunsul poate fi găsit pe cealaltă parte
a lumii, în America de Nord.
Cholula, Mexico este casa celei mai mari piramide din lume.
Mai veche de 3,000 de ani, se estimează că a necesitat
aproximativ 1,400 de ani pentru a fi finalizată.
Deşi Piramida Cholula nu pare a fi mare lucru din cauza
junglei ce a crescut în exces, este de fapt cel mai mare
monument construit vreodată de oameni.
De fapt, volumul Piramidei Cholula- întregul complex piramidal-
are 4,45 milioane de metri cubi.
Marea Piramidă din Egipt are doar 2,5 milioane de metri cubi
în volum.
Deci, Marea Piramidă de la Gizeh este cu mult mai înaltă decât piramida Cholula,
dar ca volum, piramida Cholula este, de departe,
cea mai mare structură făcută de oameni de pe planeta Pământ.
Construită de olmeci în secolul 3 îHr,
a fost ulterior supraînălţată şi folosită de tolteci şi azteci
ca loc de ritualuri religioase şi sacrificii umane.
Dar odată cu istoria de vărsare de sânge, o examinare a piramidei
ne arată că, culturile antice din regiune manifestau
o remarcabilă înţelegere a astronomiei.
E interesant de studiat ce credeau aztecii despre
propria lor origine.
Nici ei nu credeau ca a fost construită de către oameni
ca şi teoria noastra de azi.
Potrivit tradiţiei aztece, piramida Cholula a fost
construită de o fiinţă numită "gigant."
Daca te uiţi la cosmologia aztecă, observi că aceste fiinţe gigantice
erau identificate cu diferite obiecte cereşti.
Unul, în mod particular, despre care se spune că a construit piramida Cholula
este identificat cu planeta Venus.
Atât aztecii cât şi egiptenii au cartografiat cele mai multe
dintre planetele sistemului nostru solar cu mii de ani
înaintea astronomolor europeni.
Dar de ce?
Şi chiar mai convingător este faptul că cele două culturi
se aflau la mii de mile şi jumătate de lume distanţă.
Arheologii ne spun că toate civilizaţiile din jurul lumii,
în Americi, din îndepărtatele insule ale Pacificului, din Asia
Africa, sau Europa, erau cu totul
deconectate unele faţă de altele,
şi că nu a existat vreun contact cu America de Sud sau Egiptul,
sau oricare dintre aceste civilizaţii antice.
Dar, într-adevăr, trebuie să fi fost taman invers.
Toate aceste civilizaţii antice erau conectate între ele într-un fel.
Dar erau aceste situri sacre, aşa cum sugerează un susţinător
al astronauţilor antici, cu adevărat conectate între ele?
Şi, dacă DA, de ce?
Există dovezi că extratereştri au venit pe pământ?
Oau, apar o mulţime de lumini chiar aici.
Am reuşit, am reuşit, am reuşit.
Aceste relatări pe care le primim de la oameni despre vizite
şi nave spaţiale, clar mă duc cu gândul la faptul că
suntem vizitaţi.
Şi am mai fost vizitaţi.
Oh, iată-l- către stânga.
E posibil ca ei să fi părăsit pla- neta la modul fizic, ca civilizaţie.
Dar ei- ei continuă să vină înapoi şi să ne monitorizeze
din vreun motiv.
Prietene... Wow.
...s-au întors.
Mult mai evident, frăţioare.
Dacă extratereştrii ne urmăresc astăzi, ce aşteaptă?
Sau, aşa cum pretind unii, au lăsat deja mesaje pentru noi
în câmp deschis?
La 90 mile vest de Londra, în comitatul Wiltshire, peisajul
britanic arată destul de mult ca acum mii de ani.
Mici ferme, pereţi de piatră, si dealuri verzi conferă
locuitorilor un mediu de pace şi stabilitate.
Această regiune istorică este de- asemeni lăcaşul unui mare număr de
vechi situri sacre, multe constru- ite cu mii de ani în urmă.
E un peisaj străvechi, sacru, unde apar cele mai multe.
Sunt monumente despre care ştiţi: Stonehenge,
Avebury, Silbury Hill.
Aceasta e o mică zonă ce pare a fi un peisaj fabricat
ce a fost creat cu mii de ani în urma, şi unde
aveau loc ritualuri sacre.
Dar în 1978, peisajul liniştit din Wiltshire a devenit
centrul unei controverse ce persistă până astăzi.
Astăzi, de-a lungul urmelor de maşini agricole, o noua serie de
cercuri au fost găsite.
Nicio urmă umană nu duce la cercuri.
Acolo, sculptate în lanurile de grâu, orz şi secară,
erau forme geometrice elaborate.
Chiar şi mai curios este faptul că, la fel ca liniile de la Nazca
din Peru, desenele se puteau vedea doar din aer.
Când le vezi pentru prima dată, iţi spui, "Ce Dumnezeu caută
astea aici?"
Vreau să spun, e evident ne-natural.
Au fost cazuri urmărite în timp pentru sute de ani
asa numitele "diavolul cositor"
când, se pare, un fel de diavol se presupune că ar fi cosit
un câmp într-o singură noapte.
Dar au fost recunoscute ca fenomen, doar atunci când aceste
cercuri au început să apară în lanurile de grâu din Anglia.
La început erau lucruri foarte simple.
Şi, ei bine- dar au continuat să apară an după an, şi
în fiecare an păreau să devină un pic mai elaborate.
Una dintre teoriile timpurii a fost că era un fel de
vârtej de vânt care le făcea.
Dar, pe masură ce deveneau mai elborate, au fost asociate
cu activităţi paranormale, în special OZN.
Unii oameni au spus că au văzut o lumină în câmp, noaptea.
Iar alţii au început să vorbească despre prezenţa OZN-urilor.
Acest cerc dintr-un câmp din Wiltshire e doar unul dintre cele 200 de
astfel de desene ce au fost descoperite în ultimile 6 săptămâni.
Pentru fermieri şi oamenii de ştiinţă, cum s-au format sau de către cine
rămâne un mare mister.
În mod nesurprinzător, regiunea a devenit un centru
de mare interes pentru entuziaştii OZN si sceptici,
fiecare oferind explicaţii privind cine sau ce e responsabil
pentru acest fenomen ciudat.
Dar dacă de fapt, fiinţe extraterestre de pe altă planetă erau
responsabile pentru cercurile din lanuri, de ce le făceau
în Anglia?
Încercau să ne contacteze sau erau indicii incastrate în
desene?
Şi avea apropierea de Stonehenge şi alte situri străvechi
vreo semnificaţie anume?
Deci există ideea acestor energii pământene,
şi acestor structuri antice, şi apoi apar aceste cercuri din
lanuri în jurul lor.
Şi multe dintre cercurile din lanuri par a fi un fel de
semnale şi scrieri străvechi.
Cercurile din lanuri ne cheamă înapoi către timpuri de dinainte
de ştiinţă şi spirit ca entităţi separate, când eram un întreg;
Aveam un simţ al unităţii.
Iar aici, acestea se întind lângă situri sacre din timpuri străvechi
când noi am trăit astfel de experienţe.
Când am văzut primele fotografii, am fost... practic devastat.
Oare aceşti extratereştri fac asta?
Ne confruntam cu cineva care ştie să curbeze timpul şi spaţiul?
Întreaga noastră relaţie cu uni- versul şi fizica cuantică-
în toată complexitatea ei- a fost greu încercată, doar de
cercurile din lanuri.
Cu siguranţă, există o teorie cum că extratereştrii încearcă
să comunice într-un mare fel prin intermediul mass mediei.
Cercurile din lanuri apar in marile ziare din toată lumea.
Probabil, asta vor.
Cercurile sunt realizate cu mare atenţie.
Nu accidental, atât în materie de formă, cât şi ca
locaţie.
Acestea nu sunt accidente.
Există o minte în spatele lor care ia aceste decizii.
Unde e acea minte?
În ce fel de trup se află?
Oamenii de ştiinţa s-au străduit să găsească o explicaţie
pentru acest fenomen, până în 1991, când doi englezi, autoproclamaţi poznaşi,
Doug Bower şi Dave Chorley, au ieşit în faţă şi au spus
că ei sunt singurii responsabili.
Ei au demonstrat cum pot face cercuri în lanuri
într-o singură noapte folosind nişte unelte foarte simple.
Şi la vremea aceea, oamenii au spus că asta trebuie să fie
explicaţia pentru cercuri.
Cu toate astea, o serie de cercetători rămân sceptici
că doi vârstnici ar fi putut crea literalmente sute
de desene în puterea nopţii cu nimic mai mult dacât
câteva cadre de lemn şi nişte funie.
Stii cum e, părea cam eficient.
Vei continua să spui oamenilor- "Cercuri în lanuri- oh, uită
de ele.
Aceşti doi bătrânei au făcut-o... haide, nu fi naiv!
Astea- astea au fost făcute de aceşti doi bătrânei cu ani în urmă.
De ce le mai dai atenţie?
Foarte bună metodă de dezinformare.
În timpul anilor cât Bower şi
Chorley s-au destăinuit, cercurile din lanuri au continuat să apară
în ţinuturile britanice şi în alte locaţii din lume.
Unele fiind, fără discuţie, lucră- rile unor artişti sau glumeţi.
Dar după studierea mostrelor de sol şi a clişeelor de dispersie a boabelor
din fermele devastate, cercetătorii au concluzionat că ar fi
imposibil ca toate aceste desene să fie făcute de mâna omului.
Ei bine, în ceea ce am considera a fi un misterios cerc
din lan, pe care nu-l putem atribui oamenilor,
imaginea este absolut minunată.
Imaginea lanului.
E ca şi cum un milion de ţesători de covoare ar fi coborât şi ar fi culcat
aceste tulpini de grâu la pământ, paralele unele cu altele.
E chiar un lucru remarcabil de văzut.
Atunci când farsorii le-au făcut, apăreau grosolan şi murdar
deoarece nu erau... nu aveau aceeasi forţă.
Făceau o muncă manuală, care nu culca tulpinile
la pământ atât de frumos.
În 1991, biofizicianul Dr. William Levengood
a venit cu o nouă teorie.
După ce a petrecut zece ani studiind cercurile din lanuri şi mostrele de spice
a ajuns la concluzia că erau create de un sistem complex de energie,
numită vortex plasmatic rotativ care
coboară de undeva din atmosfera superioară.
Biofizicianul Levengood a analizat până acum circa 350 de
Acum, dacă Levengood ar sta aici cu mine, ar spune, "tot
ce pot să fac e să te duc acolo, pe pământ, pot să te duc la lanuri
în sus şi în jos".
Dar nu-ţi pot spune ce pune în mişcare vortexul plasmatic
rotativ, în primul rând.
"E încă un mare mister."
Anomaliile care au loc în cercurile din lanuri
sunt de fapt cele ce indică faptul că ne aflăm în faţa unui
aşa numit "cerc original" deoarece s-a întâmplat într-adevăr cel mai bizar lucru.
Au cedat bateriile- baterii noi-nouţe.
Oamenii vin cu camere de luat vederi.
Telefoanele mobile nu funcţionează.
Au fost oameni care au început să vadă
tot felul de mesaje in aceste cercuri din lan.
Oh, cum că au un fel de semnificaţie digitală pe care...
pe care o poţi citi.
E un fel de numerologie, şi acolo e un fel mesaj.
Oamenii chiar pot citi ceva în acesta.
In materie de cine sau ce le trimite,
nu avem de unde să ştim.
Avem doar SF-urile care ne spun cine va veni să ne viziteze.
Deci, putem doar presupune despre sursa de unde vin aceste mesaje.
Trebuie să aşteptăm ca această sursă, orice ar fi ea, să ni se prezinte.
Ne confruntăm cu călători în timp?
Ne confruntăm cu forţe spirituale dintr-o dimensiune pe care
n-o putem înţelege?
Ne confruntăm cu inteligenţe avansate care nu-s nici măcar
din această galaxie, care sunt din alt loc?
Şi e aceasta o formă de comunicare?
Discuţia devine din ce în ce mai complicată.
Cercurile din lanuri reprezintă un contact.
Am fost contactaţi.
Doar pentru că nu avem corpurile cu care să ne strângem mâinile,
nu inseamnă că nu avem dovezile lăsate de aceste corpuri.
Sunt absolut convins că, cercurile din lanuri sunt dovada
unor forme de viaţă inteligente.
Există inteligenţă care ne bombardează, ne face cu ochiul, ne face cu mâna.
Sunt aceste cercuri misterioase din lanuri, mesaje de atenţionare?
Sau ar putea avea un alt scop, poate mai profund?
Ar putea acestea să fie indicii futu- ristice ce ne ghidează către destinul
nostru suprem sau simboluri antice ce pavează drumul către
distrugerea noastră supremă?
Belize, America Centrală.
În 1924 aventurierul britanic Frederick Mitchell-Hedges
a călătorit aici împreună cu fiica sa Anna ca să exploreze ruinele
străvechiului oraş mayaş Lubaantun.
Într-o după-amiază, Anna s-a căţărat pe vârful unei piramide surpate,
sperând să vadă oceanul.
Era ziua în amiaza mare şi ea era în vârf, iar felul în care
a venit soarele, modul în care au apărut pietrele...
Era doar o mică deschizătură iar lumina de la soare a intrat prin aceasta
şi a lovit vârful craniului, şi ea a coborât în fugă şi
era foarte emoţionată.
Şi a spus "E cineva acolom cu o lanternă."
Tatăl Annei şi ceilalţi parteneri erau prea mari ca să încapă
pe mica deschizătură din piramidă, aşa că au legat o funie
în jurul Annei şi au coborât-o pe ea în gaură.
Când s-a întors, ea ţinea partea superioară a unui ciudat craniu de cristal.
O căutare ulterioară a descoperit şi o mandibulă potrivită.
Cele două părţi ale craniului cântăreau 4,8 Kg şi păreau
a fi sculptate dintr-o singură bucată de cristal.
E singurul craniu de cristal ce e aproape perfect umanoid.
E singurul craniu de cristal care are mandibula detaşabilă, şi când
spun "aproape perfect umanoid," singurul lucru care lipseşte
e reţeaua de suturi ale craniului.
E un craniu perfect.
Aproape că ne sugerează că, deşi e un craniu uman de cristal,
cei care l-au sculptat, au scăpat din vedere că această creatură
nu s-a născut.
A apărut pe această lume, perfect.
Apariţia craniului a creat o reacţie imediată printre
triburile de băştinaşi.
Când l-au văzut băştinaşii a fost ca şi când zeul lor s-a întors.
Au început cu toţii să plângă şi să sărute pământul şi tot felul de lucruri.
Erau atât de emoţionaţi, încât Mitchell-Hedges văzând asta, a prezentat
craniul, marelui preot şi l-au pus într-un altar şi, 24 de ore pe zi
au menţinut focul în jurul craniului de cristal.
Bătrânii mayaşi credeau că, în timpurile străvechi,
13 cranii de cristal au fost îngro- pate în locuri secrete din întreaga lume.
La momentul actual se pretinde că s-au găsit deja şapte.
Patru dintre acestea se află în colecţii private şi câte unul la
British Museum, Smithsonian, şi la muzeul Quai Branly din Paris.
Toate au fost supuse unor examinări amănunţite,
speculaţii şi chiar venerări.
O mulţime de localnici şi o mulţi- me de oameni care au lucrat cu
craniile de cristal au spus că, craniile cu conţinut ridicat de
quartz, şi în special craniile din quartz au cea mai înaltă
frecvenţă sau energie a vibraţiei existentă în plan fizic,
şi astfel o mulţime de localnici venerau sau aveau grijă de aceste
obiecte, ştiind că dacă pierd din vedere acest fapt,
pot elibera cea mai mare canti- tate de energie de pe pământ.
Dar care este originea exactă a acestor cranii misterioase de cristal?
De la descoperirea lor, testele ştiinţifice au demonstrat că
cele două, deţinute de British Museum şi de muzeul
Quai Branly nu erau artefacte autentice precolumbiene.
E posibil ca, craniul Mitchell- Hedges să fie un fals?
În anii 1960, s-au efectuat teste amănunţite de către custodele de artă
Frank Dorland şi de către compania Hewlett-Packard.
Au folosit cele mai avansate tehnici pe care le aveau.
Nu au putut găsi vreun semn pe cranii cu exceptia unuia în zona
maxilarului, şi, cred, un pic în jurul ochilor- singurele locuri
unde au găsit urme de unelte, folosind tehnicile lor.
La acea vreme, Hewlett-Packard a descoperit că temperatura craniului
sta mereu la aceeaşi valoare, indiferent dacă
e frig sau cald.
A fost sculptat în opoziţie faţă de liniile de cristal.
Dacă ar încerca cineva să facă aşa, s-ar sparge într-o mie de bucăţi.
E făcut dintr-un cristal cu un nivel înalt de electroni
şi nu sunt siguri de unde provine.
După părerea academicienilor, craniile de cristal sunt toate
o invenţie recentă, adică cineva a mers acolo cu o roată şi le-a
sculptat în aşa manieră, iar aici e marea
discordie între academicienii consacraţi si cercetătorii independenţi
ca mine, care simt că academicienii n-au folosit toate dovezile
disponibile pentru a trage concluzii,
şi, pe scurt, credem că academicienii
se înşeală în concluziile lor.
Chiar sunt aceste cranii, artefacte antice?
Şi dacă nu, cine sau ce le-a sculptat?
Craniile de cristal, potrivit anumitor povestiri,
da, sunt artefacte extraterestre.
Chiar unii oameni cred că acestea sunt făcute pe o altă planetă.
Eu cred că este o legătură între craniile de cristal şi
extratereştri, nu neapărat că au fost
create şi sculptate de extratereştri.
Mi s-a spus că au fost create de oameni, dar au fost create
special să păstreze înregistrări ale civilizaţiilor extraterestre.
Ar putea fi de fapt un fel de informaţie codată depozitată
în aceste cranii?
Şi dacă e aşa, cum ar putea fi decodată?
Există o legendă cum că sunt 13 cranii
şi că dacă s-ar aduna toate aceste 13 cranii la un loc,
atunci ceva semnificativ s-ar schimba în lume.
Legendele sugerează că există 12 lumi adiţionale,
planete locuite de specii inteligente.
Acum, noi aparţinem acestor lumi sau acestor planete, şi planeta
noastră Pământ se numeşte "planeta copiilor".
Legendele mai sugerează că aceste 13 cranii de cristal pretinse
a exista pe Pământ, au fost aduse fiecare de pe acele 12 planete...
iar cel de-al 13-lea craniu se pare că e cel care conţine
toate informaţiile de pe acele 12 lumi diferite.
În fiecare craniu de cristal, e stocată informaţie, şi de fapt
IBM a arătat că, şi craniile de cristal
pot stoca milioane de gigabyţi de informaţie, şi, de fapt
orice cristal de quartz sau craniu ar putea stoca mult mai
multă informaţie decât orice calcu- lator pe care îl avem noi astăzi.
Astfel, când aceste cranii de cristal ar fi aduse la un loc, ar începe
să interacţioneze între ele... şi în final, un mai mare volum
de informaţie şi cunoştinţe s-ar condensa şi ar veni la noi,
şi aceasta e legenda craniilor de cristal.
Dar aşa cum teoreticienii astronauţilor antici insistă,
de ce le-ar fi dat vizitatorii craniul de cristal mayaşilor?
Cu ce scop?
Craniul este un foarte important motiv mayaş.
Când te uiţi la monumentele mayaşe, vezi cranii sculptate
aproape peste tot.
Îl folosesc pentru nişte notaţii în calendare.
Şi la calendarele mayaşe se referă multă lume când vine vorba
de posibilitatea unui nou Armageddon.
Sunt in vreun fel craniile legate de asta?
Deţinătorul actual al craniului Mitchell-Hedges crede că da.
Anul 2012 e doar la câţiva ani distanţă.
Toate aceste lucruri diferite se întâmplă: războaiele, et cetera,
şi eu cred că, craniile vin să facă ceea ce
au fost... au fost destinate dă facă.
Dar sunt aceste cranii declanşatorul care va da naştere la
zorii unei noi ere?
Sau vor fi pur şi simplu folosite ca unealtă de o formă de inteligenţă
extraterestră pentru a ghida omenirea către următorul ei
stadiu de evoluţie?
Dacă e aşa, se află această inteligenţă în aşteptarea
momentului potrivit?
Şi de unde exact ar putea să ne urmărească aceasta?
Dacă fiinţele extraterestre există în univers, unde sunt acestea?
Aceasta a fost întrebarea adresată de Enrico Fermi, unul dintre cei mai mari
oameni de ştiinţă ai secolului 20.
La puţin timp după cel de-al Doilea Război Mondial, celebrul fizician
Enrico Fermi, care a luat parte la Proiectul Manhattan de
construire a bombei atomice, discuta la Los Alamos cu
nişte prieteni despre relatările cu farfurii zburătoare, şi
Fermi a spus deodată referitor la fiinţele extraterestre inteligente,
"Unde sunt aceştia?"
Şi se referea la faptul că, dacă a existat o civilizaţie undeva
în galaxie care a apărut cu, să zicem, 100 de milioane de ani în
urmă, atunci ar fi avut timp berechet să se întindă prin
galaxie.
Fermi a spus, "Doamne, dacă există toate aceste civilizaţii şi toate
aceste planete acolo,
unde sunt toţi?"
Paradoxul lui Fermi, asa cum este cunoscut a fost o încercare
de a explica lipsa dovezilor despre extratereştri în ciuda
probabilităţii matematice ca ei să existe.
Până în acest moment, până în timputile moderne, niciun savant
credibil, niciun om de ştiinţă credibil n-a văzut vreo dovadă
pe care entuziaştii vizitatorilor antici să o scoată în faţă şi să spună,
"Da, aceasta este dovada existenţei extratereştrilor străvechi."
Niciun savant credibil.
Mai mult decât atât, întregul proiect SETI- Căutarea
Inteligenţei Extraterestre- se
desfăşoară de aproape 50 de ani.
Faptul pe care l-am aflat, că nicio dovadă a telescopului radio despre
extratereştri nu joacă un rol prea important în paradoxul lui Fermi
ne indică mai mult: dacă ei sunt acolo, de ce nu auzim nimic
de la ei?
Şi nu părem a auzi nimic de la ei.
Dar în anii 1960, astrofizicianul de la MIT, John Ball
i-a răsturnat ipoteza lui Fermi
cu ipoteza zoo.
Ipoteza zoo spune că ne aflăm într-o grădină zoologica, sau într-o zonă
sălbatică, pe care ei au părăsit-o şi pe care au de gând să
o lase în pace pentru a ne permite să ne dezvoltăm în felul nostru
şi în ritmul nostru.
Extratereştrii ne-au detectat pe Pământ, dar au hotărât să
nu vină aici, să nu ne invadeze, ci mai degrabă să ne observe,
aşa cum observăm noi animalele zoo.
S-au gândit, "Vom face un studiu pe aceşti pământeni şi vom vedea
ce fel de oameni sunt."
Acum, de ce ar face asta?
Ei bine, dacă pe de o parte nu avem nimic din ceea ce vor ei,
e, cu siguranţă adevărat.
Şi, pe de altă parte, nu suntem capabili să ne amestecăm în
orice ar face ei.
Şi asta e adevărat, desigur.
Ei sunt acolo la treburile lor, şi nu ne dau nouă niciun
fel de atenţie.
Şi nu suntem destul de inteligenţi să tragem cu urechea la ceea ce fac ei.
Asta e situaţia neplăcută în care ne aflăm.
Avem pe cineva care ne priveşte de sus şi ne monitorizează.
Suntem pe o tăviţă Petri, şi nu putem ieşi destul de departe
pentru a vedea ce e în spatele ochilor din spatele microscopului.
Dacă extratereştrii ne privesc chiar acum, unde sunt aceştia?
Unii cred că aceştia stau în spaţiu în ceea ce se numeşte "puncte
Lagrange", numite astfel după matematicianul şi astronomul
Joseph Lagrange, care le-a descoperit în 1772.
Sunt 5 astfel de puncte între
soare, Pământ şi lună.
Punctele Lagrange sunt puncte aflate între două corpuri
unde forţele se echilibrează.
Te gândeşti, ca o balansare când ai o persoana cu adevărat grea,
şi o persoană cu adevărat uşoară.
E un fel de punct de echilibru acolo, şi ăsta e
un punct Lagrange.
Punctele Lagrange sunt acolo unde ne trimitem unii dintre sateliţi.
Şi ăsta e un punct în spaţiu punde poţi oarecum să stai
inert pentru milioane de ani, dacă trebuie, fără să fie nevoie
să-ţi faci griji pentru corecţiile de traiectorie.
Dacă te duci oriunde în altă parte în sistemul solar, uh, atunci, pentru
a ţine pasul cu Pământul, care orbitează în jurul soarelui, trebuie
să îţi schimbi continuu poziţia.
Deci oamenii au vorbit despre punctele Lagrange ca despre un loc
unde o navă spaţială s-ar putea ascunde pentru că n-ai mare
lucru de făcut ca să stai acolo.
E un fel de punct de echilibru şi te laşi purtat.
Dacă o rasă extraterestră ar fi vizitat vreodată sistemul
nostru solar, ar fi amplasat o sondă în acele puncte specifice
pentru a ne observa, pentru a ne
înregistra, sau altceva.
Deci, vreau să spun că, asta nu e ceva propus de către teoreticienii
astronauţilor străvechi.
Aste e, ştii tu, profesorii universitari,
astrofizicienii au propus asta.
Unii au replicat că un alt motiv pentru care fiinţele extraterestre
nu ni s-au dezvăluit încă, este că nu consideră
că merităm osteneala.
Asta constituie baza ipotezei lui Ball despre junglă.
Ipoteza junglei înseamnă că dacă ai animale, cum sunt
furnicile, care trăiesc în junglă, nu contează cât de multe ai,
şansele lor să fi văzut vreodată
un om, sunt foarte mici.
Nu din cauză că ne ascundem, sau altceva de genul ăsta, ci pentru
că nu avem niciun motiv să mergem în junglă şi să călcăm muşuroaiele.
Deci, ideea este că suntem probabil în legătură cu inteligenţa extraterestă
aşa cum un muşuroi de furnici e în
legătură cu oamenii.
Şi, faptul că nu am văzut niciodată vreo inteligenţă extraterestră
este doar pentru că nu avem nimic din ceea ce vor ei.
Am putea, practic să dăm mâna cu ceva ce ar fi putut veni şi
pleca de pe această planetă, literalmente pentru
mii, probabil milioane de ani şi a păstrat o distanţă
în timpul ultimei ere a omenirii pentru motive necunoscute, şi probabil că
ne aşteaptă să ne maturizăm.
Un lucru ce poate fi spus cu toată încrederea, este că, dacă
contactul este iniţiat de către ei,
aceştia ar fi nu doar superiori nouă,
ci cu mult superiori.
N-ar fi doar începători, ca noi.
Ar fi cu mult mai avansaţi ca noi.
Ambele ipoteze, a junglei şi a grădinii zoologice, spun că
fiinţele extraterestre ne urmăresc,
dar păstrează, deocamdată, distanţa.
Dar dacă nu e aşa?
Dacă misiunea vizitatorilor a fost să se integreze în societatea noastră
într-un mod ce împiedică detectarea?
Dacă e asa, ar putea ei să se plimbe printre noi chiar acum?
Potrivit teoriei astronauţilor străvechi,
extraterştrii ar fi putut veni pe Pământ din mai multe motive: să excaveze,
să se imperecheze, să cuce- rească, sau doar să exploreze.
Cu siguranţă, vrem să ieşim şi să aflăm despre lucruri
pe care nu le cunoaştem.
Vedem luna.
Vrem să mergem la lună şi să aflăm mai multe despre ea;
Vedem planeta Marte, vrem să mergem acolo.
Vrem să mergem pe Jupiter.
Trimitem sondele noastre.
Deci, dacă extratereştrii sunt ceva ca noi, atunci probabil că au
acelaşi fel de motivaţie.
Vor doar să meargă să înveţe.
Aşa cum noi manifestăm curiozitate, sunt alte specii acolo ce au
aceeaşi trăsătură.
Ar fi foarte egoist să ne gândim că suntem singurii
exploratori din această galaxie.
Vreau să spun, ar fi o declaraţie foarte tristă să sugerezi că noi suntem singurii
cu creier şi vrem să mergem acolo să explorăm.
Dar în timp ce călătoriile noastre în spaţiu au fost
scurte şi cu caracter explorator, ar fi putut alte fiinţe, călătorind
milioane de mile către Pământ, să fi rămas?
Şi, dacă e aşa, ar putea ei să fie încă printre noi?
Mulţi teoreticieni ai astronauţilor antici cred că toate astea s-au
întâmplat în trecut şi extra- tereştrii au venit aici,
Au făcut una-alta, şi apoi au decolat şi au plecat
înapoi pe planeta lor.
Dar sunt o mulţime de dovezi ce arată că extratereştrii care
ar fi venit aici în trecut, n-au mai plecat.
Au baze undeva pe planetă sub oceane,
în interiorul munţilor.
În America de Sud, se crede cu tărie că multe
OZN-uri au ieşit din lacuri şi de sub ape.
Lacul Titicaca şi alte lacuri din Peru şi Bolivia şi alte
zone din America de Sud, au fost
asociate cu un fel de baze extraterestre subterane.
Dacă extratereştrii ar fi venit pe planeta noastră, nu e nici un dubiu
că s-ar fi oprit pe lună în drumul lor.
Luna însăsi este un fel de ochi al cerului.
NASA spune că luna este in aparenţă goală pe dinăuntru.
În timpul misiunilor Apollo, modulul de comandă s-a prăbuşit pe lună.
Şi luna a răsunat ca un clopot, ore în şir.
Sunt cratere pe lună la care nu li se vede fundul şi,
s-a crezut, după unii cercetători, că aceste cratere fără fund,
sunt intrări către interiorul lunii noastre.
Întreaga enigmă a lunii devine din ce în ce mai ciudată
pe măsură ce o aprofundezi.
A fost luna adusă aici de fapt, dintr-un alt sistem solar
şi pusă să orbiteze în jurul planetei noastre?
Biologii spun că viaţa pe această planetă n-ar fi putut apărea
fără prezenţa lunii.
Şi motivul pentru asta este că luna crează efectul mareic.
Şi fără efectul mareelor şi această mişcare ritmică a
oceanelor, viaţa nu ar fi putut apărea pe această planetă.
După mintea mea, dovada constă în faptul că luna este o navă
gigantică ce orbitează în jurul planetei noastre.
E ocupată de vreo rasă extraterestră.
În multe feluri, e ca Steaua Morţii lui George Lucas
din Războiul Stelelor, unde
ei construiesc această lună artificială care e capabilă, ca tehnologie,
să distrugă de fapt o planetă.
Dar dacă fiinţele extraterestre folosesc luna ca un fel de
satelit pentru observarea Pământului, de ce o fac?
Care ar fi scopul?
Şi unde-i dovada?
Ar vrea să ne vadă cum evoluăm.
Ştii cum e, ei sunt mari maeştri, mari... avataruri.
Sunt foarte departe.
Şi noi la fel.
Şi trebuie să trăim la nivelul potenţialului nostru.
Chiar trebuie să trăim la nivelul potenţialului nostru, pentru toţi oamenii.
Atenţie, vă rog.
Astăzi, trăim încă, ca şi cum am fi singuri în univers
în timp ce sute şi mii de oameni văd
nave neobişnuite pe ceruri aşa ca acum 5,000 de ani.
Şi deci, într-un fel, ideea că extratereştrii antici vor veni
în jurul cercului până în secolul 21...
Faptul că noi încercăm să dezvăluim un secret pe care
guvernele l-au ascuns în secolul 20, e cu adevărat
foarte ironic.
Sunt multe teorii diverse şi îndoielnice privind
ideea că extratereştrii au vizitat Pământul timp de
secole.
Dar probabil că dovada stă în cel mai evident loc dintre toate:
chiar în noi.
Undeva în genele noastre este scris codat că extratereştrii
au fost aici cu mii de ani în urmă.
Şi durează un anume timp până ce acest mesaj să fie disponibil
pentru noi, poate în creier.
Nu cred că extratereştri, OZN-urile sau
astronauţii antici sunt veriga lipsă.
Cred că ei ar putea foarte bine să fie, ar putea fi veriga de
început- veriga care a ajutat la modificarea genetică
a fiinţelor umane, veriga care a declanşat civilizaţia noastră
aşa cum este ea astăzi.
E foarte posibil ca ei să fi coborât aici, să fi văzut o creatură,
şi să fi spus: "Ştii ceva?
Vom declanşa asta."
Ar putea dura încă zece milioane de ani pentru ca acest lucru să
devină deştept şi inteligent.
Şi astfel ne-au creat pe noi.
Şi noi suntem deştepţi şi inteligenţi acum, nu-i aşa?
Traducerea: Costin Ştirbu
Sincronizare: DISTEL SUBS.ro TEAM (c) www.subs.ro