Pentru a viziona mai multe documentare traduse, de acest fel,
vizitati blogul IESIREA DIN MATRIX www.fymaaa.blogspot.com
Preşedintele Thomas Jefferson...
Christopher Columb...
Cruciaţii Evului Mediu...
Ce aveau ei în comun?
Ori întâlniseră extratereştri, ori credeau în posibilitatea unor astfel de întâlniri.
În fapt au existat foarte multe descrieri ale unor diferiţi cronicari
vorbind despre nori ciudaţi si roşii, strălucind pe cer.
Columb, în primul său voiaj, a notat în
jurnalul de bord despre un obiect strălucitor
care s-a ridicat din apă şi a urcat în atmosferă.
Ar fi putut fi extratereştrii responsabili de potopurile biblice,
molimele medievale şi chiar de atacurile nucleare antice?
Astfel de vizite au avut loc încă dinainte de istoria scrisă şi până în prezent.
Milioane de oameni din întrega lume cred că am fost vizitaţi în trecut
de fiinţe extraterestre.
Si dacă este adevarat?
Chiar au ajutat extratereştrii antici la modelarea propriei noastre istorii?
Dar dacă aceste vizite nu s-au întâmplat doar cu mii de ani în urmă
ci şi mult mai recent?
Ar putea oare exista dovezi ale unor astfel de întâlniri reale?
Traducerea şi sincronizarea: Marian Matei
Episodul 4 FENOMENE OZN
Alamogordo, New Mexico.
Poligonul White Sands, 16 Iulie 1945
Dimineaţa devreme, câţiva ofiţeri ai armatei SUA şi oameni de ştiinţă,
s-au adunat să urmărească testarea unei noi şi puternice arme.
Unii credeau că dispozitivul va fi un eşec total,
alţii că ar putea distruge întreg statul New Mexico.
Din prevedere, posturi de observare erau dispuse la 16
respectiv 32 de km de locul de testare.
Exact la 5:29 şi 45 de secunde, prima bombă atomică a fost detonată.
Trei, doi, unu... Foc!
Explozia a produs o minge de foc de peste 200 m în diametru
şi a avut echivalentul a 20.000 tone de trinitrotoluen.
Norul ciupercă s-a înălţat până la aproape 11 km,
undele de şoc putând fi simţite
până la peste 160 km distanţă.
Lumea avea o nouă armă;
una atât de îngrozitoare încât şi-a înspăimântat
până şi creatorul, Dr. Robert Oppenheimer.
Câţiva oameni au râs...
Câţiva au plâns...
Majoritatea au rămas tăcuţi.
Pentru prima dată în istoria sa, Terra a fost asaltată
de o armă de o incredibilă putere, făcută de mâna omului.
Dar dacă se mai întâmplase şi înainte?
Dacă o explozie încă şi mai puternică şi mai distrugătoare, a modificat cândva
istoria Terrei?
Unii oameni au sugerat, pe baza a numeroase dovezi
că e posibil să mai fi existat războaie sau explozii nucleare
în trecutul foarte îndepărtat.
Războaie atomice, între civilizaţiile antice poate părea ceva
de genul romanelor de science fiction, dar descrieri ale unor explozii similare
la fel de distrugătoare, pot fi găsite chiar în textul citat de Dr. Oppenheimer
la finalul testului nuclear din New Mexico.
Îmi amintesc citatul din scriptura hindusă, Bhagavad Gita
"Şi am devenit acum, moartea si distrugătorul lumilor."
Parte a scripturii antice hinduse, cunoscută ca Mahabharata,
Bhagavad Gita a fost scrisă cândva între secolele 5 si 2 î.e.n.
Acest text imens, de 100.000 de versete, cuprinde povestiri despre
imperiul antic al lui Rama despre care se spune că a existat,
acum peste 12.000 de ani,
deci cu aproximativ 5.000 de ani
înaintea primei civilizaţii menţionate de istoria scrisă,
cea din Mesopotamia.
Dacă citeşti povestirile antice indiene, ele sună exact ca
romanele sci-fi moderne.
Şi cu toate acestea sunt mărturii vechi de mii de ani,
nu numai despre carele zburătoare ale zeilor, care stăpâneau
aceste tehnologii incredibile, dar şi despre uimitoare arme
pe care ei le-au folosit în aceste bătălii antice.
Ei aveau aşa numitele arme Brahma...
Au fost arşi şi pulverizaţi mulţi oameni,
de către aceste arme Brahma.
Teoreticienii astronauţilor antici cred că arma Brahma era un dispozitiv nuclear
deoarece descrierile efectelor sale nimicitoare sunt
frapant de asemănătoare efectelor expunerilor la radiaţii nucleare intense.
Această teorie este în mare măsură respinsă de ştiinţa convenţională.
Nu există nici o dovadă a descrierii unei bombe atomice, Mahabharata,
sau în Bhagavad Gita.
Ea descrie o bătălie.
În luptă sunt descrise explozii mari.
Una este să sugerezi aşa ceva, înţelegeţi, că-n luptă sunt explozii,
şi cu altceva avem noi de-a face aici.
Trebuie să privim imaginea de ansamblu.
Una dintre referirile pe care le avem, aminteşte, de exemplu, aceste explozii
care sunt mai strălucitoare decât o mie de sori.
Şi când se produc aceste explozii, sorii se învârt în aer
copacii ard în flăcări şi se poate vorbi despre distrugeri în masă.
După explozii, supravieţuitorilor începe să le cadă părul
şi unghiile.
Deci, chiar acolo, avem referiri concise
la contaminarea nucleară, consecutivă exploziei atomice.
Şi aceste texte au mii de ani vechime.
Dar dacă Mahabharata se bazează pe fapte reale, nu ar fi trebuit ca arheologii
să fi descoperit dovezi materiale sau dovezi ale radiaţiei nucleare reziduale?
Potrivit susţinătorilor teoriei astronauţilor antici,
arheologii au făcut astfel de descoperiri.
Valea Indusului, Sudul Pakistanului
În 1922, un ofiţer împreună cu o expediţie arheologică indiană
au descoperit ruinele unui oraş antic cunoscut ca Mohenjo-Daro.
Potrivit majorităţii arheologilor, oraşul
al cărui nume înseamnă "Colina Morţilor",
a înflorit între 2600 si 1900 î.e.n.
Cu toate acestea, oameni de ştiinţă din Pakistan
au sugerat că Mohenjo-Daro ar putea fi mult mai vechi.
Majoritatea arheologilor consideră că oraşul a fost abandonat
ca rezultat al schimbărilor climatice sau poate a decăderii comerţului.
Dar când au fost descoperite ruinele lui Mohenjo-Daro în anii '20,
s-au găsit şi 44 de schelete, zăcând cu faţa-n jos în stradă
multe ţinându-se de mână.
Feţele lor şi poziţia corpurilor sugerau că ei au suferit
o moarte bruscă şi violentă.
Avem un grup de oameni care efectiv zac morţi în stradă.
Arheologii au descoperit rămăşiţe umane şi este evident
că ceva important li s-a întâmplat acestor oameni.
Ce li s-a întâmplat, de fapt, oamenilor din Mohenjo-Daro?
De ce există dovezi că animalele sălbatice au evitat să se atingă de rămăşiţele umane?
Şi de ce, chiar după mii de ani, oasele lor nu s-au deteriorat?
În anumite zone ale sit -ului, se constată nivele crescute de radiaţie.
Şi radiaţii există peste tot.
Când se descoperă brusc, nivele înalte de radiaţii
în anumite zone ale lumii, apare întrebarea "De ce?"
Este posibil ca, Mohenjo-Daro să fie unul dintre oraşele menţionate de Bhagavad Gita,
că ar fi suferit echivalentul unui atac atomic brusc?
În cartea sa din 1979,
Distrugeri atomice în 2000 î.e.n.
cercetătorul britanic David Davenport, susţine că ar fi descoperit
un epicentru de aproximativ 45 m, la Mohenjo-Daro,
unde totul pare să fi fost topit, printr-un proces de transformare
cunoscut ca şi "vitrificare".
Vitrificarea este un proces în care rocile obişnuite
sunt topite până în starea de magmă, după care se resolidifică.
Dar odată resolidificată, roca seamănă cu sticla.
La Mohenjo-Daro putem găsi dovezi ale procesului de vitrificare
care poate fi atins, numai dacă materialul este supus
căldurii extreme produse numai de un anume gen de explozie.
Când arheologii britanici, indieni si pakistanezi,
au început excavaţiile, în deşertul Sin, la frontiera dintre India şi Pakistan
la sfârşitul anilor '40 şi începutul anilor '50, ceea ce au descoperit
în aceste oraşe - Mohenjo-Daro, Harrapa, Kot Diji -
au fost de fapt dovezi arheologice care demonstrau
că au existat arme atomice, numai că s-a întâmplat în antichitate.
Există şi alte dovezi în zone din Africa şi Orientul Mijlociu
unde se pare că au avut loc explozii similare celor atomice
şi care au transformat nisipul deşertului în sticlă.
Exact acelaşi lucru s-a întâmplat la Alamogordo în New Mexico
când a fost detonată prima bombă atomică, în deşert.
E posibil oare ca ruinele stranii descoperite în Valea Indusului
să conţină dovezi ale unei explozii atomice antice?
Dacă este aşa, de unde au provenit oare aceste puternice arme?
Cine le-a folosit?
Şi de ce?
Chiar în anticele texte indiene se spune, şi citez:
"La un moment dat trei oraşe gigantice orbitau în jurul Terrei."
Şi aceste oraşe gigantice sunt deseori descrise,
ca fiind făcute din metal strălucitor şi oţel.
La un moment dat, aceste trei oraşe au pornit să se războiască între ele.
Şi se descrie cum au aruncat zeii cu arme, unii in ceilalţi,
distrugând acest oraşe, care s-au prăbuşit în flăcări pe Pământ.
Deci când citeşti aceste pasaje, întrebarea care se pune este:
Ce încercau de fapt să descrie strămoşii noştri?
Şi cred că au fost martorii unui anume gen de tehnologie
dar strămoşii noştri, deşi erau foarte inteligenţi
nu au fost în stare să înţeleagă esenţa acestei tehnologii.
Şi de aceea ei i-au atribuit o natură divină,
supranaturală, deşi nu era cazul...
Nu a fost nimic supranatural acolo.
Iar dacă, de fapt, Mahabharata, descrie evenimente istorice reale,
putem oare să găsim dovezi similare în alte scrieri antice?
Din punctul de vedere al adepţilor teoriei astronauţilor antici
nu trebuie să căutăm mai departe de Biblie.
Potrivit unei povestiri din Geneză,
îngerii au fost trimişi de Dumnezeu să distrugă oraşele Sodoma şi Gomora,
datorită păcatelor locuitorilor.
Doar un om drept, numit Lot, împreună cu întreaga familie, trebuia cruţat.
Dar în timpul fugii lor din oraş, soţia lui Lot ignoră avertismentul îngerilor
de a nu privi înapoi, spre oraşele distruse
şi este transformată într-un stâlp de sare.
Când te afli pe un poligon nuclear şi eşti martorul unei explozii atomice,
eşti instruit să nu priveşti direct către focarul exploziei.
Şi uite că avem o descriere similară din antica Biblie
în care instrucţiunile sună la fel:
"Orice s-ar întâmpla nu privi înapoi fiindcă ai să mori!"
Mai mult ca sigur că asta i s-a întâmplat soţiei lui Lot.
Oare povestea Sodomei şi Gomorei este descrierea reală
a unei explozii nucleare, precum cea amintită în Mahabharata?
Oare povestirile din Biblie şi Mahabharata prezintă evenimente istorice reale?
Pentru adepţii teoriei astronauţilor antici răspunsul este un "da" hotărât.
Şi ei mai cred că aşa zişii "îngeri" care au produs devastările descrise
erau de fapt fiinţe de alte planete,
vizitatori extratereştri dotaţi cu armament avansat.
Septembrie 2000
Marea Neagră, Turcia
Arheologul marin, Robert Ballard şi echipa sa
de oameni de ştiinţă, au descoperit ceea ce păre a a fi o fermă
la circa 110 m sub nivelul mării.
Vârsta estimată a locuinţei scufundate a fost de circa 7.500 de ani.
Ballard şi alţi savanţi, au speculat că ridicarea nivelului oceanului planetar
a putut cauza revărsarea Mării Mediterane
peste un baraj natural, provocând un potop atât de mare
încât a prins sub ape peste 150.000 de km pătraţi de teren
la o adâncime de peste 150 m.
Dar mai mult decât descoperirea unor locuinţe scufundate,
Ballard, de fapt, a găsit oare dovada că povestea potopului biblic,
şi a lui Noe ar putea fi adevărată?
Acele sate desigur că nu fuseseră construite sub apă.
Aşa că Ballard a concluzionat că, Marea Neagră aşa cum o ştim noi,
a fost creată doar acum 8.000 sau 9.000 de ani în urmă.
Este exact zona în care povestea privind Arca lui Noe şi potopul a avut de fapt loc.
De fapt arheologii cunosc că în Marea Mediterana
sunt peste 200 de oraşe scufundate.
Inundarea oraşelor s-a produs cumva simultan cu cea a Mării Negre.
Tot din Geneză, povestea lui Noe ne spune că Dumnezeu
"vazând că păcatele omului sunt mari" a hotărât să-şi distrugă creaţia.
Doar lui Noe, familiei sale şi animalelor de la bordul Arcei
li s-a permis supravieţuirea pentru a repopula planeta după Potop.
Dar este oare aceasta întreaga poveste?
Oare Noe a fost selectat numai pentru cinstea sa?
Sau au existat şi alte motive când a fost ales să salveze planeta.
Adepţii teoriei astronauţilor antici cred că Biblia nu ne spune întreg adevărul.
La sfârşitul anilor '40 şi începutul anilor '50 o serie de texte antice
cunoscute sub numele de Manuscrisele de la Marea Moartă au fost descoperite
în peşteri aflate acum pe ţărmul vestic al mării, în Israel.
Printre scrierile străvechi se află unele ce nu au corespondent
în Biblia ebraică tradiţională.
Una dintre ele ne spune povestea lui Noe şi a miraculoasei lui naşteri.
Un alt manuscris se numeşte Cartea lui Lamech.
Cine a fost Lamech?
Lamech a fost un păstor.
Şi într-o zi Lamech a aflat ca soţia lui este însărcinată.
Şi el i-a spus: "Este imposibil. Am lipsit luni de zile de acasă."
Dar soţia sa, al cărei nume era Bathenosh, a jurat: "Nimeni nu m-a atins".
Dar Lamech nu şi-a crezut soţia şi s-a dus la tatăl său, care era Matusalem.
Şi Matusalem i-a spus lui Lamech: "Nu te pot ajuta.Nu înţeleg ce se întâmplă."
"O cred pe soţia ta, Bathenosh, că nimeni nu a atins-o, şi te cred şi pe tine."
"Dar ce pot face eu?"
Aşa că Matusalem s-a dus la tatăl său, bunicul lui Lamech.
Al cărui nume este Enoch.
Şi atunci Enoch i-a spus că gardienii cerurilor
au inseminat-o artificial pe soţia lui Lamech.
Şi că ar trebui să accepte copilul fiindcă acesta va fi
tatăl unei noi generaţii de oameni.
Şi în Biblie acesta este Noe.
Dar dacă, aşa cum cred adepţii teoriei astronauţilor antici,
povestea lui Lamech este adevărată şi gardienii cerurilor
descrişi în poveste, sunt de fapt extratereştri?
Înseamnă oare aceasta că Noe este produsul unei inseminări artificiale
un experiment genetic, efectuat de extratereştri?
Dacă este aşa, atunci care a fost motivul marelui Potop?
Ei bine, motivul Potopului şi acesta trebuie bine înţeles,
este că Noe era cel mai pur din toate generaţiile.
Ce ar putea însemna asta?
De ce oare scrierea specifică "cel mai pur din toate generaţiile"?
Potrivit Bibliei, Dumnezeu a trimis Potopul
datorită slăbiciunilor şi corupţiei oamenilor.
Dar adepţii teoriei astronauţilor antici cred că de fapt potopul
a fost doar o cale de a curăţa Pamântul de imperfecţiunile biologice.
Folosindu-l pe Noe şi familia sa ei puteau repopula planeta
cu specii superioare genetic.
O parte din societatea umană contemporană lui era, se pare, genetic vorbind,
înapoiată, mai aproape de regnul animal.
Ce avem de făcut?
Aceşti oameni s-au răspândit pe toată planeta.
Aşa că ei şi-au spus: "Trebuie să-i distrugem pe toţi, prin Potop"
" şi apoi trebuie s-o luăm de la capăt."
Un alt subiect familiar în povestea lui Noe, este cel al colecţiei de animale
adus la bordul Arcei.
În Biblie, Dumnezeu i-a ordonat lui Noe să adune câte o pereche
din fiecare creatură - animal, pasăre sau insectă.
Dar mulţi cercetători biblici şi teologi admit faptul
că această sarcina era atât fizic cât şi biologic, imposibil de îndeplinit.
Ar putea exista oare o explicaţie mult mai ştiinţifică?
Poveste lui Noe este foarte improbabilă, dacă stai bine să te gândeşti.
Ai câte o pereche din fiecare creatură de pe Terra la bordul navei.
Nu numai că nava ar fi trebuit să fie uriaşă, dar cum vei reuşi oare
să colectezi fiecare pereche de animale şi să le aduci la bord?
Deci, nu este oare posibil ca Arca lui Noe să fie de fapt
o formă neînţeleasă de tehnologie, şi în fapt să fi fost o bancă ADN?
Nu asta spune cumva povestea?
Nu s-ar putea cumva, tehnologic vorbind, să aduni toate fiinţele vii
într-un fel de bancă ADN?
Greu de imaginat că aşa ceva s-ar fi putut întâmpla cu atâta vreme în urmă
dar dacă s-a întâmplat, trebuia comunicată ca o poveste,
şi astfel povestea Arcei lui Noe capătă sens.
Poate că era chiar o bancă ADN a extratereştrilor.
Şi extratereştrii aveau nevoie de plante, animale şi minerale pe această planetă.
Este exact ca şi cum am merge pe Marte şi ar trebui să folosim
ceea ce ne este pus la dispoziţie pe acea planetă.
Deci extratereştrii aflaţi aici ar fi trebuit să facă acelaşi lucru.
Şi dacă ar fi ştiut că un astfel de cataclism se va produce
ei ar fi vrut desigur să conserve unele specii de plante şi animale,
şi să creeze ceea ce credem noi că a fost Arca lui Noe.
O bancă ADN a extratereştrilor?
Există oare dovezi că aşa ceva ar fi fost posibil?
În 2008 pe insula arctică Svalbard, a fost construit un safe
pentru a stoca seminţele a sute de mii de plante
în eventualitatea unei catastrofe globale.
Iar în alte părţi s-au făcut eforturi de a stoca
atât ADN uman cât şi animal.
Ştiinţă de frontieră sau doar istoria care se repetă?
Proiectul "Frozen Ark" a fost iniţiat de Muzeul de Istorie Naturală din Londra.
Ceea ce au făcut a fost să stocheze ADN-ul speciilor pe cale de dispariţie
pentru regenerarea acestora de către generaţiile viitoare.
Şi, până în prezent, mai bine de mie de specii au fost conservate în mici fiole.
Deci întrebarea care se pune este: Nu cumva este posibil ca Arca lui Noe
să nu fi fost un simplu vapor de lemn, ci să fi fost
un gen de depozit ADN folosit
pentru a conserva toate speciile Terrei?
Dacă orice specie poate fi păstrată în astfel de mici fiole
totul devine foarte logic.
Şi încă o dată trebuie să ne întrebăm:
"Oare ce au vrut de fapt să încerce să descrie strămoşii noştri?"
La ce anume au fost martori?
Extratereştri inseminând artificial oameni... bănci ADN antice...
Ne-ar putea oare ajuta astfel de idei să înţelegem Biblia?
Şi este oare posibil ca extratereştrii să fi influenţat dezvoltarea umanităţii?
Nu sunt puţini cei ce suţin că pot fi găsite dovezi în cele mai uimitoare locuri.
Pentru cei care cred că extratereştrii au ajutat
la modelarea istoriei Terrei, este important să ţinem minte
că nu numai istoria antică s-a aflat sub o astfel de influenţă.
Au existat efectiv sute de relatări credibile,
ale unor creaturi stranii, observări de OZN-uri şi alte fenomenen globale,
care s-au produs încă din Evul Mediu timpuriu.
Au existat astfel de mărturii, peste tot în lume, în întreg Evul Mediu.
Există povestiri care merg din Scoţia în Anglia şi de acolo în Italia,la cruciade.
Să ne aducem aminte că Cruciadele s-au întins pe mai multe sute de ani.
Şi într-un anume moment al bătăliilor, în unele cazuri desupra Turciei
în altele, deasupra Ierusalimului,
există imagini captate în scris, de diverşi cronicari,
care vorbesc despre nori roşii strălucitori, pe cer.
Sau despre imagini stranii ce ies din astfel de nori din cer.
De ce am spune ca era vorba de OZN-uri?
Pentru că, tradiţional, OZN-urile se maschează
formând formaţiuni noroase în jurul lor.
Şi norii sunt cei care le ajută să se deplaseze nevăzute, pe cer.
În lucrarea istorică din sec. al XIII-lea, cu titlul
Otto Imperialia, Gervase of Tilbury
scrie despre o navă aeriană deasupra oraşului Bristol din Anglia,
care şi-a blocat una dintre ancore în turla unei biserici.
El a utilizat în clar acest termen "ancoră".
Astăzi, nu putem şti despre ce fel de ancoră era vorba.
Dar o creatură cu aspect uman, s-a căţărat afară din navă,
încercând să elibereze ancora din clopotniţă.
Şi toţi oamenii din sat au început să arunce cu pietre în el
crezând că este un fel de demon malefic.
Dar pentru adepţii teoriei astronauţilor antici,
dovezi ale prezenţei extratereştrilor
în timpul Evului Mediu, nu se găsesc doar în scrieri.
Din întreg Evul Mediu, există unele picturi magnifice...
...iar în anumite zone ale picturilor, există câte ceva ce par a fi OZN-uri.
Întotdeauna plutesc pe cer, de regulă deasupra Fecioarei Maria
sau deasupra lui Iisus crucificat, sau uneori există desene
care arată ca OZN-urile.
O pictură foarte interesantă, este cea în care Iisus stă undeva în nori
împreuna cu, citez, "Dumnezeu", şi ei ţin mâinile pe antenele unui obiect
care arată ca satelitul Sputnik; iar teologii susţin că obiectul pictat
nu este nimic altceva decât Pământul.
Dar de ce ar avea Pământul două antene ieşind din el?
Şi de ce ar fi sferic?
Fiindcă punctul de vedere majoritar, în acea vreme, era că Pământul este plat.
Acestea sunt picturi ale crucificării, datând cam din anul 1350, din Kosovo.
Iar acestea sunt, se poate presupune, vehicule,
pe care le conduceau oameni ce asistau la crucificare.
Poate fi aceasta o încercare a artistului de a desena conform tradiţiei,
fiindcă, evident, el nu a fost prezent la eveniment?
Poate fi oare o reflectare a tradiţiei folclorice?
Posibil.
Oamenii din Evul Mediu au reprezentat frecvent, diavoli sau îngeri
în lucrările lor artistice.
Ei nu au reprezentat, concret, ceea ce noi am considera azi ca fiind extratereştri.
Dar îngerii sunt creaturi cereşti ce vin dinafara Terrei, nu-i aşa?
Oare artiştii medievali au inclus creaturi stranii şi nave zburătoare
în picturile lor, deoarece le-au şi văzut în viaţa reală?
Sau încercau ei oare să ne comunice credinţa lor
că evenimentele miraculoase din Noul Testament au origini extraterestre?
Cea mai faimoasă pictură, care reprezintă, în opinia mea, fără nici un dubiu
un OZN şi razele sale laser, a fost realizată de Crivelli
1486- Buna Vestire.
În arta medievală, în Buna Vestire, când i se spune Mariei
că va avea un copil deşi este încă virgină,
de către îngeri, deasupra capului ei este reprezentată o capsulă spaţială.
Dar ce caută un OZN sau o capsulă spaţială, deasupra Mariei?
Poate artistul chiar a văzut-o şi a pictat-o
pentru a corela propria viziune asupra OZN-urilor, cu Buna Vestire
din Biblie şi misterul naşterii din Duhul Sfânt.
Potrivit adepţilor teoriei extraterestre, obiectele în formă de OZN ce pot fi găsite
în picturile medievale, nu sunt singurele dovezi ale prezenţei extraterestre
în acele vremuri.
În cartea sa, Zeii Edenului, autorul William Bramley citează
ziare private şi alte publicaţii, din tot cuprinsul Europei,
care conţin relatări, ale unor obiecte zburătoare în formă de trabuc,
care emit o ceaţă toxică.
Primele relatări de acest gen, datează de la mijlocul sec. al XIV-lea,
în strânsă corespondenţă cu izbucnirea celei mai groaznice epidemii,
din istoria umanităţii - Ciuma Neagră.
Ciuma Neagră din acei ani, s-a spus de către mulţi că ar fi fost provocată
de un virus transmis de la rozătoare, de către purici.
Aceasta boală, a exterminat mai bine de 75 de milioane de oameni
de pe planetă, în acea vreme.
Dar există o altă teorie, enunţată de William Bramley,
care susţine că Ciuma Neagră
a fost creată de extratereştrii, ce doreau eradicarea fiinţelor umane
din cine ştie ce motivaţii oribile.
Ştim că ciuma poate fi răspândită de rozătoare.
Dar nu au existat atât de multe infestări cauzate de rozătoare,
ce au fost raportate atunci, sau cel puţin nu suficient de multe
pentru a justifica toate recidivele ulterioare.
Astfel în literatura vremii găsim numeroase mărturii
ale unor lumini strălucitoare ce se mişcau pe cer
emiţând un gaz, pe care ei îl numeau "ceaţă".
Şi găsim astfel de mărturii atât în China cât şi în Europa.
Există relatări similare despre ciuma lui Justinian,
din anii anteriori, şi chiar despre epidemiile ulterioare de ciumă sau holeră,
există mărturii similare ce susţin că ceaţa era cauza ciumei.
Şi noi avem astfel de arme armele biologice.
Cât despre motivaţia acestor fapte, nu putem face decât presupuneri,
fiindcă în fenomenul OZN se pot observa anumite şabloane comportamentale,
dar nu înţelegem mereu şi motivaţia lor.
Istoricul italian, Matteo Villani, care nu numai a scris
despre Ciuma Neagră dar a şi murit din cauza ei,
în sec. al XIV-lea, relata despre ceaţa pestilenţială,
mărturie a unor călători din Asia.
El a scris, de asemenea, că oamenii erau convinşi
că pot realmente vedea ciuma deplasându-se pe străzi.
Dar ceea ce adepţii teoriei extraterestre,
consideră a fi dovada puternică a implicării acestora,
sunt numeroasele raportări ale unor creaturi cu mantii negre,
care apăreau la periferiile satelor,
chiar înainte de declanşarea ciumei.
Scrieri contemporane îi descriu ca având,
"feţe terifiante" şi agitând "obiecte
ca nişte coase ce împrăştiau o ceaţă toxică."
Este imaginea a ceea ce numim noi azi, "Moartea cu coasa".
Aceste fiinţe întunecate apăreau, de regulă, la periferiile satelor.
Ele purtau acele obiecte lungi asemănătoare unei coase.
Aceste fiinţe în negru se mişcau pe câmpuri
ca şi cum ar fi cosit grâul.
Apoi, imediat, se declanşa epidemia de ciumă.
Deşi opiniile adepţilor teoriei extraterestre, sunt împărţite,
privind ipoteza lui Bramley,
că extratereştrii ar fi cauzat ciuma,
atât cercetările sale, cât şi lucrările de artă ale vremii
conduc către o concluzie importantă.
Ceea ce rămâne dovedit, este că am fost vizitaţi
începând încă dinainte de istoria scrisă
şi până în prezent.
Nu s-a întâmplat de parcă astronauţii antici ne-au vizitat cu mii de ani în urmă
şi apoi, dintr-o dată au apărut la Roswell.
Chiar şi numai acest fapt, că am fost vizitaţi
în tot acest timp, vreme de mii de ani, este senzaţional.
Cilindri zburători răspândind ciuma din ceruri?
Extratereştri înveşmântaţi în negru, căutând să distrugă rasa umană?
Chiar de ar fi posibil, de ce ar fi facut-o?
Şi dacă este adevărat, nu ar trebui să existe dovezi
ale unor contacte şi mai directe, care s-ar fi produs aproape de casă?
Când Columb şi oamenii săi, au pus primii piciorul
în ceea ce europenii numeau "Lumea Nouă"
populaţiile indigene nu mai întâlniseră pe nimeni asemănători lor.
Pielea lor era albă.
Purtau haine ciudate făcute din materiale luminoase, uneori strălucitoare.
Sosiseră în nave mari şi aveau arme puternice.
Pentru indigeni, vizitatorii erau chiar ca şi extratereştrii,
sosind dintr-o lume ciudată şi îndepărtată,
fiinţe puternice, care ar fi putut la fel de bine să fi sosit din spaţiu.
Columb nota în jurnalul său, că localnicii au ieşit cu nerăbdare afară
pentru a le privi navele, şi i-au întrebat dacă au sosit din ceruri.
Şi în ciuda faptului că Christofor Columb şi oamenii săi
au negat că ar fi sosit din ceruri, ei au strigat la lumea de pe ţărm:
"Veniţi să-i vedeţi pe oamenii ce au sosit din ceruri!"
Desigur este interesant să ne întrebăm,
de ce, în loc să creadă că este posibil să fi sosit
de peste mări, au crezut că sunt veniţi din ceruri.
Dar sunt multe de spus.
Mai puţin cunoscut este faptul, că Christofor Columb,
a avut el însuşi, o întâlnire cu extratereştrii
una notată în jurnalul său, doar cu câteva zile înainte
de a atinge ţărmurile Lumii Noi.
Pe la ora 10 p.m., pe 11 octombrie 1492, neliniştitul explorator
se afla pe puntea corăbiei Santa Maria, cand a observat
"o lumină licărind la mare distanţă."
Columb nota: "Amiralul, aflat pe dunetă a văzut o lumină.
L-a chemat pe Pedro Gutierrez, spunându-i că a văzut o lumină,
şi l-a invitat să privească şi el în acea direcţie,
ceea ce a făcut şi a văzut şi el lumina.
Amiralul a observat-o din nou, o dată sau de două ori,
ca pe lumina unei lumânări de ceară, ce se mişca în sus şi în jos".
Chemând un alt membru al echipajului, cei doi au privit cum lumina
apărea şi dispărea, repetat.
Să vezi lumini în apă, nu este ceva.
Cunoaştem că anumite forme de viaţă subacvatică pot emite lumină.
Dar această lumină călătorea împreună cu vasul.
Columb a mai notat în jurnal, că un obiect luminos a ieşit din apă
şi s-a ridicat în atmosferă.
Ce anume a văzut Columb?
O creatură fosforescentă a mării?
O halucinaţie?
Sau a fost ceva mai mult?
Ceva din altă lume?
Ce au văzut oamenii lui Columb?
Ei au văzut un obiect luminos care, după ce a străpuns suprafaţa apei
s-a transformat într-un OZN.
Cercetători ai fenomenului OZN, ca Bill Birnes,consideră viziunea lui Columb
importantă, nu atât datorită momentului când a avut loc, cât datorită faptului
că obiectul a fost văzut ieşind din mare, exluzând astfel posibilitatea
ca ceea ce el văzuse să fi fost o cometă sau o stea căzătoare.
Este de asemenea ciudat, că s-a intâmplat în zona numită azi Triunghiul Bermudelor.
Triunghiul Bermudelor şi în special zona din largul
arhipelagului Bimini, din Bahamas, ar putea fi de fapt şi aici mă cam hazardez
o colonie extraterestră subacvatică.
OZN-urile intră mai întâi în apă şi apoi în subteran.
Ce poziţie mai bună ar putea fi, pentru a monitoriza America de Sud
America Centrală, Egiptul şi Caraibele?
Mulţi oameni cred că e posibil ca OZN-urile să-şi fi stabilit acolo o bază subacvatică.
Ca să fim sinceri, este adevărat că ştim mai multe despre Lună
sau anumite zone ale spaţiului, decât despre adâncul oceanului planetar.
Evenimentul este foarte important, deoarece este prima înregistrare scrisă
a observării unui OZN, ieşind din apă.
Dacă ce a văzut Columb a fost atât de extraordinar,
de ce găsim menţionat evenimentul, doar în jurnalul său de bord?
Unii cred că o altă înregistrare a acestui eveniment
există în arhivele oficiale ale Inchiziţiei spaniole.
Cercetătorul OZN, Maximilien de Lafayette afirmă
că Pedro Gutierrez, coechipierul lui Columb,
l-ar fi raportat pe acesta Inchiziţiei,
după ce l-a auzit comparând lumina din cer cu un menora ebraic.
La întoarcerea în Spania, Gutierrez s-a dus direct la infama Inchiziţie.
Aceasta fiind organizaţia catolică creată de Vatican,
pentru a-i persecuta şi ucide pe necredincioşi.
Păgâni fiind consideraţi evreii, islamicii şi creştinii non catolici.
Inchiziţia l-a chemat să dea declaraţii.
"Ai declarat că ai văzut un menora? De ce ai spus menora?
Aha, deci eşti evreu?"
El a răspuns: "Nu sunt evreu."
În depoziţia sa, destul de lungă de altfel,
pot fi găsite multe detalii ale obiectului observat de Columb ieşind din apă.
Dosarul Inchiziţiei se află în arhivele Vaticanului.
Şi vă urez succes să puteţi pătrunde în arhivele secrete ale Vaticanului
şi să încercaţi să răscoliţi după un document, atât de exploziv ca acesta.
Dosarele secrete ale Inchiziţiei spaniole?
Observări OZN în vremea lui Columb?
Improbabil poate.
Dar pentru adepţii teoriei extraterestre
aceste întâlniri cu OZN-uri din perioada precolonială, sunt considerate banale.
Pentru ei acestea sunt dovezi suplimentare că nu suntem singuri in Univers.
Au existat câteva observaţii a ceea ce noi numim astăzi OZN-uri
în timpul descoperirii şi cuceririi Americii.
Columb nu a fost unicul în această situaţie.
S-a întamplat şi-n timpul călătoriei lui Magellan.
Fernando Magellan, cel care a descoperit strâmtoarea ce-i poartă numele
si care a navigat în jurul lumii, după Columb.
Şi el a văzut astfel de lucruri.
Cei ce locuiesc pe mare observă des lumini stranii atâr pe cer,
cât şi sub suprafaţa oceanului.
Scepticii spun despre întâlnirea lui Columb
că aceasta, ca multe altele, nu a fost decât un fenomen natural.
Noaptea se pot observa multe lucruri, ca de pildă meteoriţi
sau comete mari care sunt foarte spectaculoase.
Au aspectul unei lumini puternice şi strălucitoare
cu o coadă care arcuieşte pe cer.
Dar noi ştim că există deosebiri.
În cazul meteoriţilor sau a cometelor caracteristicile sunt foarte diferite
de cele ale observaţiilor OZN.
Încă din sec. al XIX-lea au existat speculaţii
privind natura acestor lumini.
Explicaţiile s-au centrat în jurul posibilităţii
existenţei unor lumini sau torţe purtate de insulari.
Dar ei se aflau la mai bine de 65 de km de orice ţărm,
ceea de face imposibilă ipoteza de mai sus.
O altă ipoteză spune că ar fi putut fi un metorit
trecând foarte aproape de orizont, şi că mişcarea navei a creat de fapt iluzia
deplasării în sus şi în jos a acelei lumini.
Dar dacă ştiinţa convenţională greşeşte
şi au dreptate adepţii teoriei extraterestre.
Dar dacă Columb,Magellan şi alţi exploratori timpurii chiar au observat şi au avut dovada
că fiinţe extratereste ne vizitau planeta?
Cu ce ne-ar influenţa asta trecutul?
Istoria?
Şi chiar viitorul?
Germania, 14 Aprilie 1561
În zori, cetăţenii din Nuremberg au fost treziţi
de ceea ce o foaie volantă a vremii descria ca fiind "un spectacol înfricoşător."
Diverse obiecte stranii erau observate pe cer...
angajate în ceea ce părea a fi o bătălie aeriană.
Oare au fost ei martorii unui fenomen OZN?
Au văzut acea privelişte incredibilă, în timp ce soarele urca pe cer.
Ei au descris obiecte în formă de trabuc,
cercuri în aer şi cruci;
cruci zburătoare.
Apoi brusc din aceste forme s-au desprins altele.
Sferele şi discurile au fost observate multă vreme
în timp ce păreau a se lupta pe cerul de deasupra oraşului.
De fapt bătălia era atât de evidentă
încât locuitorii din Nuremberg
au putut chiar discerne care parte ieşea învingătoare.
Unele obiecte au putut fi văzute prăbuşindu-se pe sol
sau dispărând într-un nor de fum sau aburi.
Alte obiecte au putut fi vazute zburând şi dispărând în direcţia Soarelui.
Întreg evenimentul a fost imortalizat într-o foaie volantă.
Un astfel de document din sec. al XVI-lea poate fi considerat chiar ca un ziar.
Şi acesta există astăzi la Zurich, în Elveţia.
Biblioteca Centrală din Zurich a păstrat până astăzi nu doar o copie
a unei gravuri în lemn care arată evenimentele,
de deasupra oraşului Nuremberg din 1561,
dar şi o altă gravură în lemn din 1566 înfăţişând evenimente similare,
ce au avut loc în acel an, deasupra oraşului Basel din Elveţia.
Ceea ce fascinează este asemănarea perfectă a celor două evenimente.
Oamenii au văzut o mulţime de cercuri în aer.
De fapt o înmulţire a cercurilor din aer.
Ei nu au văzut asta, neapărat ca pe o bătălie aeriană
ci au interpretat-o ca pe un soi de semn divin.
Foile volante ce au fost difuzate atât in Nuremberg
cât şi în Basel, cinci ani mai târziu, sfătuiau oamenii
"să se căiască pentru păcatele lor"
şi au interpretat aceste extraordinare evenimente ca semne divine.
În vremurile străvechi, evenimentele extraordinare sau neobişnuite,
aparţineau întotdeauna divinităţii, zeilor.
"Dumnezeu face asta!
Dumnezeu ne pedepseşte!
Dumnezeu ne binecuvântează!
Căiţi-vă!
Mergeţi la biserică!"
Descrierea de la Nuremberg este interesantă de citit
fiindcă include referiri iconografice religioase.
Se vorbeşte despre cruci văzute pe cer în ziua anterioară acelor viziuni.
Ceea ce ce noi considerăm a fi un fuselaj cu aripi
este posibil ca lor să le fi părut ca şi cruci,
simbolismul religios fiind o constantă în viaţa lor.
Este greu de imaginat cum apăreau aceste lucruri pe cer,
dar este mai mult ca sigur că, aceleaşi obiecte observate pe cer astăzi,
ar fi descrise cu totul altfel.
Oare oamenii din Nuremberg chiar au fost martorii unei bătălii
implicând diverse facţiuni extraterestre? Un eveniment similar celui descris
de Bhagavad Gita cu mai bine de 3.000 de ani mai devreme?
Şi dacă nu, ce altă explicaţie ar putea fi dată
relatărilor despre globuri luminoase şi cruci sângerii apărând pe cer?
În tot Evul Mediu evenimentele stranii au fost atribuite adesea
lui Dumnezeu sau supranaturalului.
Dar, cu cât ne apropiem mai mult de ceea ce se numeşte perioada modernă
a sec. al XVII-lea,oamenii încep tot mai des să caute răspunsuri în ştiinţă sau în stele.
Şi odată cu invenţia telescopului în 1608,
vor fi fost din ce în ce mai mulţi ochi antrenaţi să privească stelele,
decât în orice perioadă anterioară.
Ironia face ca primul raport de OZN, observat cu un astfel de dispozitiv
să provină de la binecunoscutul pastor puritan din America colonială,Cotton Mather.
Viziunea avută de faimosul predicator din New England a fost incredibilă.
Cotton Mather a afirmat că privind Luna printr-un telescop,
el a observat o lumină zburând la suprafaţa Lunii.
Ei bine, cum de s-a păstrat această înregistrare?
Chiar cu ajutorul NASA.
Şi oricine poate verifica asta.
Studiaţi raportul NASA, privind anomaliile lunare observate pe parcursul a 500 de ani,
şi veţi găsi observaţia lui Cotton Mather,
privind obiectul luminos de la suprafaţa Lunii.
Există multe fenomene naturale ce produc lumini strălucitoare pe cerul nopţii.
Desigur că meteoriţii reprezintă o astfel de posibilitate.
Chiar unele fenomene terestre pot materializa astfel de globuri luminoase,
care privite de departe pot părea stele.
Şi este extrem de dificil de apreciat distanţa
de la un punct de referinţă până la un obiect luminos de pe cerul nopţii.
Astfel că este posibil ca el să fi crezut că obiectul este la suprafaţa Lunii
sau la sute de mile depărtare, cand în realitate,
ar fi putut fi destul de aproape de el.
Deşi nu este cert ce anume a văzut Cotton Mather, adepţii teoriei extratereste
găsesc semnificativ faptul că o personalitate proeminentă a religiei
a putut raporta acest lucru,
nu ca pe o viziune divină ci ca pe un eveniment astronomic.
Ei consideră asta nu doar ca o dovadă a autenticităţii observaţiei
ci şi a faptului că începe să se manifeste o schimbare de opinie
privind existenţa vieţii extraterestre, în sânul bisericii creştine.
Cotton Mather era cunoscut ca un predicator înfocat şi fanatic.
Dar există şi manifestări de raţiune la Cotton Mather...
deoarece ne aflam la începuturile revoluţiei industriale.
Şi în acest context, oamenii încep să dea crezare ştiinţei,
încep să se gândească la maşini,
şi chiar încep să se gandească: oare nu e posibil să existe ceva în spaţiu?
Deşi observaţiile, în genul celei făcute de Cotton Mather, sunt rare în acea perioadă
interesul crescând acordat astronomiei, a iniţiat o nouă dezbatere
a problemei vechi de secole, numită "pluralitatea lumilor";
ideea că viaţa poate exista şi în altă parte, în univers.
Către finalul sec. al XVIII-lea, majoritatea oamenilor educaţi desigur
era convinsă că peste tot în sistemul solar, există viaţă inteligentă...
pe Jupiter, pe Marte, pe Saturn...
peste tot există extratereştri.
Era foarte posibil ca şi pe Lună să fi fost fiinţe inteligente.
Am făcut cândva o trecere în revistă, a principalilor intelectuali
ai sec al XVIII-lea; mai bine de jumătate dintre ei
incluseseră ideea existenţei vieţii extraterestre în publicaţiile lor.
Principalul astronom al sec al XVIII-lea, William Herschel,
susţinea de asemenea teoria existenţei vieţii pe alte planete.
La fel făcea şi Thomas Paine, unul dintre părinţii fondatori ai Americii
împreună cu mulţi lideri religioşi ai vremii.
Pastorii predicau despre extratereştri ca dovadă a mărinimiei lui Dumnezeu.
Ideea era că un Dumnezeu bun şi marinimos
ar fi populat toate planetele, toate stelele.
Deşi exista o dezbatere largă privind existenţa vieţii extraterestre,
în sec. al XVIII-lea, cu toate acestea, discuţiile nu avansau spre ideea
posibilităţii vizitelor extratereştrilor pe Pamânt.
Dar în 1731 o serie de observaţii, pe tot cuprinsul Europei,
au fost atât de convingătoare,
încât această posibilitate nu a mai putut fi ignorată.
În cazul observaţiilor OZN moderne, comunicarea are loc imediat;
le găsim pe Internet, pe YouTube.
Dar ce putem spune despre aceste observaţii,
din sec. al XVIII-lea sau din perioada Renaşterii?
Uite ceva incredibil:
În 1731, deasupra localităţii Kilkenny, din Irlanda, a fost observat
un obiect luminos ieşind dintr-un nor roşu.
Acelaşi obiect este raportat pe parcursul săptămânii în tot restul Europei
în special deasupra României, în răsăritul Europei.
Este vorba de două ţări care nu comunicau între ele.
Nu existau ziare care să circule între ele, oamenii nu vorbeau aceeşi limbă
nu exista radio sau televiziune.
Şi cu toate acestea OZN-ul a fost observat, călătorind de la Marea Irlandei,
pe deasupra Europei, până în răsăritul acesteia,
îndreptându-se spre Asia
fiind observat în diverse locuri pe traiect.
Observaţiile au fost total independente, fără să se influenţeze reciproc.
Pot fi astfel de observaţii, aproape identice, ale unui obiect straniu
traversând cerurile, să fie pură coincidenţă?
Şi dacă fost o navă extraterestră, nu este cumva posibil ca observaţiile anterioare
să fi fost pur si simplu ignorate,
tocmai fiindcă au fost interpretate ca semne divine?
În America colonială teoria extratereştrilor vizitând Terra,
începe să prindă teren.
Iar în sec. al XIX-lea, această teorie controversată,
a ajuns până şi la Casa Albă.
Statele Unite şi-au declarat oficial independenţa
faţă de Marea Britanie în 1776...
şi numai 14 ani mai târziu, un raport asupra primului OZN observat
din istoria americană, a apărut în proaspăt publicatul jurnal
al lui John Winthrop, al doilea guvernator al coloniei Massachusetts Bay.
Jurnalele sale, cunoscute astăzi ca "Istoria Noii Anglii, 1630-1649"
sunt considerate ca fiind cele mai deosebite înregistrări,
ale acelei perioade, din istoria americană.
Când au fost publicate integral în 1790,
la peste 140 de ani de la moartea lui John Winthrop,
s-a descoperit că includeau un mare număr de relatări despre OZN-uri
deasupra Muddy River din Boston.
Într-o noapte de martie a anului 1639, James Everall,
descris ca fiind un om "sobru şi discret", împreună cu doi prieteni,
se aflau la bordul unei bărci, pe râul Muddy din Boston.
În timp ce vâsleau pe râu, au văzut o lumină strălucitoare,
urcând pe cer.
În timp ce priveau, lumina s-a dilatat şi apoi s-a contractat
luând forma unui porc, potrivit descrierii lor.
Este greu de imaginat cineva
care raportează cu seriozitate, observarea unui porc stralucitor şi zburător.
Analizând raportul lor, cineva s-ar putea întreba dacă nu cumva
se chinuiau să descrie un fuselaj de formă ovală
şi ceea ce noi am numi astăzi, patru jambe ale unui tren de aterizare,
folosind noţiuni care aveau sens în sec. al XVII-lea.
Relatarea lui Winthrop susţine că obiectul s-a mişcat rapid ca o săgeată,
înainte-înapoi sau sus-jos, timp de două sau trei ore.
Şi când a dispărut într-un final, cei trei pasageri ai bărcii
aflată în derivă în curenţii râului, în tot acel timp,
au constatat stupefiaţi că se întorseseră, de fapt,
în punctul din care-şi începuseră călătoria.
Faptele descrise de Winthrop în jurnalele sale sunt greu de explicat.
Desigur este greu de acceptat, că vreme de două sau trei ore,
cei trei bărbaţi din barcă, au urmărit o lumină strălucitoare,
mişcându-se pe cerul oraşului Boston.
Şi pare aproape de neconceput că barca lor
s-ar fi putut deplasa în contracurent, fără ca ei să observe.
Acest gen de fenomene stranii şi inexplicabile, sunt acum asociate
cu ceea ce se numesc "răpiri de către extratereştri".
În descrierea unui caz de răpire, oamenii susţin
că totul în jurul lor s-a încetinit brusc, foarte mult.
Şi această încetinire este asociată "sindromului răpirilor umane".
Poate că acest eveniment, de pe râul Muddy, nu a fost chiar prima raportare OZN,
din America de Nord, dar sigur a fost prima relatare
a unei răpiri făcute de către extratereştri.
Cei care cred că relatarea, din jurnalul lui Winthrop,
a fost de fapt o răpire făcută de extratereştri,
indică spre finalul relatării, unde se menţionează
"alte persoane credibile, au observat aceeaşi lumină."
La momentul publicării acestei relatări a lui Winthrop, în 1790,
dezbaterile privind existenţa vieţii extraterestre
erau mai aprinse ca oricând.
De fapt, teoria existenţei vieţii pe alte planete,
era atât de aprig contestată, încât a dus
la exilarea neoficială, în Europa, a unuia dintre
părinţii fondatori ai Americii, Thomas Paine.
Thomas Paine a intrat în această dispută privind extratereştrii,
într-un mod foarte dramatic.
El era englez, dar în acelaşi timp, şi un faimos patriot american.
În 1793, Thomas Paine a publicat o carte numită, Epoca Raţiunii,
şi în acea carte el face cel mai puternic
atac de până atunci la adresa creştinismului.
De fapt el a spus că trebuie să crezi în extratereştri
dacă ştii ceva astronomie modernă.
Ideea că Dumnezeu a făcut întregul univers, mergând mai apoi de la o planetă la alta,
pentru a mântui oamenii, părea incredibilă.
Acest fapt a creat senzaţie.
Cartea s-a vândut în mii de exemplare.
În decembrie 1793, Thomas Paine a fost arestat în Franţa,
fiindcă susţinea un partid politic, care nu mai era la putere.
Când ambasadorul american a refuzat să-i ia apărarea,
Paine a crezut că George Washington l-a abandonat, datorită scrierilor sale,
care sprijineau teoria vieţii extraterestre, contrar credinţei creştine tradiţionale.
În 1802 a fost invitat să revină în America,
de către al treilea preşedinte, Thomas Jefferson.
Jefferson, era un intelectual considerat un geniu,
de majoritatea contemporanilor săi,
în egală măsură, pentru aptitudinile sale politice şi ştiinţifice.
Şi unii îl considerau chiar partizan al conceptului de pluralitate a lumilor,
asemenea contemporanilor săi, Ben Franklin şi John Adams.
Acest concept era acceptat pe scară largă în sec. al XVIII-lea.
Oameni ca John Adams sau Thomas Paine,
nu considerau viaţa extraterestră ca pe o posibilitate,
ci mai degrabă ca pe un adevăr, îndeobşte cunoscut.
Noile judecăţi ştiinţifice au schimbat modul în care
aceşti părinţi fondatori vorbeau despre religie.
Thomas Jefferson angaja talente, pentru Universitatea din Virginia.
Şi John Adams îi scria, dându-i sfaturi cum să facă acele angajări.
El spunea: "Nu angaja nici un profesor european."
Dacă vei angaja profesori europeni, ei sunt înclinaţi să creadă în creştinism,
şi aceasta este o doctrină foarte periculoasă,
faţă de care ar fi mai bine să menţii distanţa.
Şi alţi părinţi fondatori, împărtăşeau acest punct de vedere,
care includea credinţa în existenţa vieţii pe alte planete.
Benjamin Franklin chiar se întreba, dacă existau zei diferiţi,
în fiecare sistem solar în care apăruseră forme de viaţă inteligentă.
Mulţi dintre ei considerau certă existenţa fiinţelor inteligente
în întregul univers, iar noţiunea că Dumnezeu
a venit pe aceasta planetă ca un simplu om
care să fie scuipat şi persecutat, li se părea pur şi simplu ridicolă.
Ei respingeau astfel o veche credinţă tradiţională,
fapt foarte radical în acele vremuri.
Părinţii fondatori ai Americii apărând conceptul
existenţei vieţii extraterestre împotriva creştinismului?
O idee desigur revoluţionară... dar poate nu tocmai revoluţionară
pentru populaţia indigenă, care cu mult înainte,
declaraseră că au întâlnit vizitatori din cer.
În nord-vestul statului New Mexico se află o mare concentrare de ruine antice,
cunoscută astăzi ca Chaco Canyon.
Construite din gresie şi lemn, cândva între anii 900 şi 1150 e.n.,
cele 15 complexe de la Chaco Canyon sunt compuse
din structuri cu patru etaje, cu sute de încăperi,
ce ar fi necesitat mii de ore pentru a fi construite.
Până în sec. al XIX-lea au fost cele mai mari clădiri din America de Nord.
Chaco Canyon a fost centrul activităţii unui mare număr de triburi indiene diferite
triburile Pueblo.
Arheologii şi antropologii au multe teorii privind destinaţia sa.
Dar din ceea ce am studiat eu şi din ce ştiu că spun
câţiva dintre psalmii tribului meu şi ai altor triburi Pueblo
acesta era un mare centru,
în care, se desfăşurau activităţi tehnologice şi spirituale.
Există multe locuri acolo aflate în directă corelaţie cu universul.
Când arheologii au început excavarea ruinelor, în 1896, ei au rămas uimiţi
de precizia lor arhitecturală.
Dar şi mai uimitor a fost faptul, că multe dintre aceste structuri antice
asemenea celor găsite în Egipt, Anglia
sau America de Sud - sugerau faptul că locuitorii lor
posedau cunoştinţe sofisticate de astronomie.
Au fost descoperite o serie de dispozitive, menite să urmărescă fenomenele solare.
Şi la Fajada Butte, aflat la intrarea în canion,
trei bucaţi gigantice de rocă sunt poziţionate
lângă două petroglife în spirală gravate
în peretele falezei.
În timpul solstiţiilor sau echinocţiilor aceste roci captează
soarele în asemenea mod, încât pumnale de lumină strălucesc
în diferite zone ale petroglifelor.
Dar de ce ar fi petrecut nativii americani, atât de mult timp
construind structurile de la Chaco Canyon
pe aliniamente astronomice atât de precise.
Şi de ce să le construiască în asemenea zone dezolant de aride ale ţării?
Este unul dintre sit-urile care au generat atât de multe probleme
pe care ştiinţa abia a început, lent, să le explice.
Chiar există mai multe întrebări decât răspunsuri în acest moment
referitoare la Chaco Canyon.
În cartea sa din 2006, Zona Orion,
arheo-astronomul Gary David a lansat ipoteza
că poziţia geografică a ruinelor Hopi din sud-vestul Americii
oglindeşte cu precizie structura unor constelaţii.
Studiind locaţia unora dintre locurile ceremoniale ale străvechilor Pueblo
Gary David a realizat că dacă le transpui pe o hartă
descoperi că descriu de fapt anumite constelaţii
dintre care Orion este foarte importantă.
Centura lui Orion indică spre cea mai strălucitoare stea de pe firmament - Sirius.
Dacă cineva compară terasele Hopi cu stelele Centurii lui Orion,
ele, de asemenea, indică o locaţie importantă - Chaco Canyon.
Dar de ce Orion?
Să fie oare o simplă coincidenţă, că forma acestei constelaţii
se regăseşte în alte sit-uri importante din lume
şi întotdeauna centura indică spre un loc având o anume semnificaţie?
Adepţii teoriei extraterestre au descoperit că structura constelaţiei Orion
se regăseşte în complexele Maya de-a lungul Străzii Morţilor din Mexico City.
Iar aici Centura lui Orion indică spre Cholula,
cea mai mare piramidă din lume.
A fost regăsită şi la piramidele de la Giza din Egipt,
cu centura îndreptată spre anticul oraş Heliopolis,
locaş de cult al vechilor egipteni.
Ceea ce ştim despre Centura lui Orion
este că tema este des întâlnită în mitologia Maya.
Este de asemenea o temă des întâlnită şi în mitologia egipteană.
Centura lui Orion şi stelele din jur au fost considerate ca esenţă a creaţiei;
este locul unde a început totul.
Şi probabil că nu este o coincidenţă că indienii Hopi
considerau locul unde trăiau ca fiind inima lumii.
Acestea sunt popoare antice.
Care şi-au îndreptat atenţia spre stele.
Şi ei credeau - la fel ca şi astrologii contemporani -
că stelele au o anumită putere asupra tot ce se întâmplă pe Terra.
Potrivit propriilor legende, indienii Hopi credeau că au existat
trei lumi care au precedat-o pe cea actuală.
Fiecare dintre aceste lumi a fost nimicită
când gardienii cerului l-au avertizat pe Creator
că suprema sa creaţie, oamenii, au încetat să mai trăiască conform planului divin.
Şi ei l-au avertizat provocând o vibraţie a axei Pământului
suficient de puternică pentru a dezechilibra planeta.
Este oare posibil ca structurile de la Chaco Canyon
să fi fost construite de-a lungul unor aliniamente stelare foarte precise
astfel ca indienii Hopi să poată prezice
perioadele de devastare ale Terrei şi de renaştere ulterioară?
I-ar fi putut oare conduce gardienii cerului, aici
astfel ca ei să poată monitoriza poziţia Soarelui?
De ce oamenii stabiliţi acolo nu au facut-o de capul lor?
Nu există apă acolo.
Nu exista nici un motiv pentru a locui acolo.
Solul nu este bun.
Au făcut asta fiindcă aşa le-au cerut gardienii cerului.
Atât în timpul solstiţiilor de vară şi de iarnă,
cât şi a echinocţiilor de primăvară sau toamnă,
oamenii de la Chaco Canyon puteau măsura
echilibrul planetei urmărind traiectoria pumnalelor de lumină
de la Fajada Butte.
Dacă pumnalele nu intersectau petroglifele
în aceleaşi puncte ca în anul precedent,
ei ar fi ştiut că Terra este dezechilibrată.
Şi cum Terra şi-a pierdut echilibrul
la finalul fiecărei dintre cele trei ere anterioare,
asta ar fi însemnat că sfârşitul este din nou aproape.
Oamenii de ştiinţă de la NASA au stabilit,
că cutremurul care a lovit Chile,
în 27 februarie 2010, a mutat axa Pământului cu aproape 8 cm.
Oare popoarele Pueblo străvechi ar fi văzut asta
ca pe un semn al gardienilor cerului?
Credeţi că acelaşi lucru este arătat şi de pumnalele de lumină
de la Chaco Canyon care apar la vremea solstiţiului?
Credeţi că indienii urmăreau asta?
Este ceea ce indienii Hopi numeau koyaanisqatsi.
Noi trăim în koyaanisqatsi chiar acum.
Trăim într-o epocă care este deja dezechilibrată.
Oare aceste legende ale nativilor americani
nu sunt decât simple mituri?
Este posibil oare ca aceste poveşti,
împreună cu textele indiene şi cele biblice,
să descrie toate, vizite ale extratereştrilor?
Pentru adepţii acestei teorii,
răspunsul este, da şi dovada s-ar putea afla
într-o mică insulă nelocuită din Nova Scotia, Canada.
În 1795, trei băieţi de la o fermă din această provincie
s-au hotarât să viziteze insula apropiată, Oak Island, după ce au fost martorii,
unor stranii lumini verzi ce puteau fi observate pe ţărmurile ei, în miezul nopţii.
Când au ajuns pe insulă, ei au văzut o mică groapă
şi s-au gândit "Ei bine, este foarte ciudat",
şi s-au hotărât să sape în exact acel loc.
Au dat peste diferite platforme făcute din lemn,
în special din stejar, şi săpând mai adânc
au dat peste un gen de saltele făcute din fibră de nucă de cocos
şi peste nişte bucăţi de piatră cu inscripţii bizare pe ele.
Un lucru este mai mult decât clar:
în Canada nu există cocotieri aşa că de unde puteau proveni
acele saltele din fibră de nucă de cocos?
O altă enigmă este: cum au putut fi făcute toate acele nivele.
Excavaţia iniţială s-a oprit la doar 10 m adâncime.
Dar de atunci, au fost făcute mai mult de o duzină de alte excavaţii,
şi au fost finanţate de actori ca John Wayne,
Errol Flynn sau de preşedintele Franklin D. Roosevelt.
Companii miniere şi de excavări au săpat multe puţuri în jurul
întregului Money Pit în speranţa de a ajunge la orice ar fi fost îngropat acolo.
Au încercat chiar să sape în lateral, fără nici un rezultat.
Pe baza excavărilor făcute s-a apreciat că Money Pit
conţine o serie de platforme de stejar, începând de la adâncimea de 3 m,
si apoi din 3 în 3 m, ajungând până la cel puţin 65 m adâncime.
Între aceste platforme sunt fragmente de lespezi de piatră
- care nu provin de pe insulă - şi straturi de argilă.
Eforturile de a ajunge la fundul gropii s-au dovedit până acum a fi
atât de periculoase, încât şase persoane murind în aceste încercări.
În adâncime există canale inundabile care aduc apa de mare în sistem.
De fiecare dată cand se părea a fi un oarecare progres, inundările din subteran
zădărniceau continuarea căutărilor.
Deci asta e tot ce ştim: cu multe secole în urmă,
cineva a construit un sistem hidraulic gigantic sub această insulă.
Nu ar fi putut fi piraţii.
Trebuia să fie cineva cu mare experienţă în construcţii şi amenajări hidraulice.
Nu am fost capabili încă să accesăm ceea ce se află dedesubt,
din cauza incredibilului sistem de inundare.
Vânătorii de comori au pompat vopsea roşie într-unul dintre puţuri
iar vopseaua a ieşit nu numai pe un ţărm al insulei ci şi pe celălalt.
Până în prezent au fost descoperite trei puţuri corespondente.
Vreau să spun că este chiar ingenios.
Dar cine - sau ce - a construit această complicată groapă capcană?
Şi o întrebare poate şi mai importantă: dar dacă nu se află nimic în adanc?
Unii au speculat că ar putea fi vorba de bijuteriile Coroanei Britanice,
de comori ale piraţilor, ale hoardelor vikinge sau poate,
chiar manuscrisele originale ale lui Shakespeare.
Dar cea mai îndrăzneaţă teorie dintre toate,
susţine că Money Pit este ascunzătoarea
unuia dintre cele mai sacre obiecte din lume.
Există posibilitatea ca Chivotul Legii, împreună cu întreg conţinutul său,
să fi fost ascuns pe Oak Island.
Chivotul Legii?
Cel mai sacru obiect al iudeo-creştinismului?
Cufărul de aur, care se presupune că ar conţine tablele,
pe care Dumnezeul iudaic ar fi scris cele 10 porunci?
De ce ar fi fost ascunsă această relicvă religioasă
într-o elaborată groapă-capcană din nord-estul Canadei?
Adepţii teoriei extratereştrilor cred că Chivotul ar fi putut fi ascuns
datorită puterilor sale - puteri din alte lumi.
Potrivit acestora Chivotul Legii conţine
un dispozitiv extraterestru, care le-a fost dat israeliţilor
în timpul celor 40 de ani de rătăcire prin deşert.
Dacă studiezi descrierile biblice, pare a semăna cu o armă.
Se poate ridica în aer.
Atacă inamicii Israelului.
Când Filistinii l-au capturat, pentru scurt timp,
ei au făcut greşeala de a-l deschide.
Brusc au început să moară mii de oameni.
Relatările biblice specifică foarte clar cauza morţii...
tumorile canceroase.
Este un fapt foarte misterios.
Ce fel de obiect putea avea aceste caracteristici,
şi putea provoca moartea prin iradiere?
Ce puteri ar putea ascunde Chivotul, reprezintă subiectul multor speculaţii,
dar un mister şi mai mare,
este ce s-a întâmplat cu el şi unde s-ar putea afla astăzi.
O legendă spune că ar fi putut fi luat în timpul Cruciadelor
de o trupă de călugări-războinici, de elită, cunoscuţi sub numele de Cavalerii Templieri.
Motivul declarat - care nu pare real - al prezenţei lor acolo,
era protejarea pelerinilor pe drumul dintre coastă şi Ierusalim, Pamântul Sfânt.
Dar ei se pare că nu au făcut nimic de acest gen.
Imediat ce s-au înfiinţat, ei au pus stăpânire
pe Muntele Templului din Ierusalim.
Şi în cea mai mare parte a celor 80 sau 90 de ani petrecuţi acolo
ei s-au ocupat de ceea ce păreau a fi cercetări arheologice,
pe Muntele Templului.
Sunt aproape sigur că erau în căutarea Chivotului Legii.
Legenda spune că au dus Chivotul în Scoţia
unde au format o alianţă cu puternica familie Sinclair.
Unii istorici cred că poate William Sinclair a luat Chivotul,
şi l-a dus pe Oak Island în Nova Scotia, pe la 1400,
pentru a-l proteja de invazia engleză.
Aici Sinclair şi oamenii săi ar fi putut construi
poate cel mai impenetrabil safe făcut vreodată - Money Pit.
Dar daca este aşa, care sunt dovezile?
În anii '90, unii oameni de ştiinţă, au reuşit să trimită
camere de luat vederi într-unul din puţuri.
Acolo au descoperit obiecte tubulare stranii.
Datarea cu izotop C-14 a revelat valori diverse
de la foarte vechi, la valori din viitor.
Ceea ce este practic imposibil.
Este totuşi posibil ca acest efect să fi fost cauzat
de un anume gen de radioactivitate.
De aceea bănuim că este posibil ca un reactor nuclear
să fi fost ascuns în interiorul acestui ingenios sistem hidraulic...
ceea ce i-ar fi garantat siguranţa veşnică.
Ce ar însemna descoperirea Chivotului Legii
pe fundul Money Pit?
Ar furniza oare dovada unei intervenţii extraterestre
pe care teoreticienii o aşteaptă de mult?
Dacă Chivotul Legii va fi descoperit în Money Pit, atunci...
povestea s-a sfârşit.
Poate.
Dar o şi mai mare întrebare persistă: de ce?
A fost oare umanitatea ajutată de intervenţia unor fiinţe
din alte lumi aşa cum susţin unii?
Sau poate e vorba de intenţii răuvoitoare?
Poate fi Chivotul, dacă va fi descoperit, un gen de cutie a Pandorei
care odată deschisă ne va revela despre originile noastre
mai mult decât am fi dispuşi să ştim?
La începuturile sec. XX, revoluţia industrială sugera
că totul îi stă omului în putinţă.
Puteam călători acum în trăsuri fără cai...
naviga pe mări în uriaşe nave de linie... zbura prin cer cu aeronavele.
Însăşi ideea construirii de rachete şi a zbura cu ele
pe Lună, Marte sau dincolo de ele, fusese îmbrăţişată.
Era epoca scriitorilor de science fiction ca H.G. Wells,
şi a inventatorilor ca Einstein, Tesla, Edison şi Ford.
În 1896, se semnalau pe scară largă aeronave stranii
plutind peste diverse localităţi din vestul Americii.
Coincidenţă sau consecinţă?
Au existat astfel de observaţii în întreaga istorie
şi desigur că erau foarte multe şi în sec. al XIX-lea.
Dar abia în 1896 au fost valuri de asemenea rapoarte.
Mii de oameni, în anii 1896 şi 1897, au văzut în Statele Unite, aeronave fantomă
a căror origine nu a fost niciodată aflată.
Rapoartele au fost catalogate, discutate în ziare.
Au existat observaţii în 1896, 1987 şi 1898.
Şi de fapt, noi cam ştim, din ziarele din sud-vest
că oamenii vedeau nave cu aripi.
Iar fraţii Wright aveau să zboare abia în 1903.
Deci ce erau aceste nave?
Pe o parte oamenii zburau în baloane în sec. XIX.
Baloanele nu însemnau tehnologie de vârf.
Tehnologia de vârf pe atunci însemna ataşarea de motoare cu ardere internă
de gondola unui balon.
Toate acele aeronave misterioase, cred eu că erau
un gen de dirijabile cu care zburau oamenii.
Pe de altă parte, în acele vremuri, găsim rapoarte
despre obiecte care se mişcau mult prea rapid ca să fi fost dirijabile.
Iar unele erau mult prea strălucitoare, ca să fie vorba de genul de baloane
care se construiau în epocă.
Răspândirea acestor baloane propulsate de motoare pe benzină
către finalul de secol, poate a indus în mintea oamenilor,
ipoteza că ele ar fi putut fi obiecte zburătoare neidentificate.
Oamenii începeau, ca s-o spunem pe şleau, să privească cerul.
Deci s-ar putea spune că istoria OZN modernă
începe cu aceste misterioase aeronave din anii '1890.
Desigur că pare posibil, ca rapoartele despre aeronave
să se fi referit de fapt la nave extraterestre, fiindcă e posibil ca aceştia
să fi devenit interesaţi de activitatea umană
din cauza progresului tehnologic rapid.
Unii oameni susţin că extratereştrii au intervenit în viaţa noastră,
vreme de mii de ani.
Şi fiindcă au fost aici mereu, în momentele de cotitură ale istoriei umane,
ei au introdus unele tipuri de tehnologii,
pentru a împinge dezvoltarea umană într-o anume direcţie.
Este posibil ca extratereştrii despre care unii cred că ne vizitează de secole,
să fie responsabili de salturile tehnologice,
făcute până în epoca modernă?
Sau poate numărul în creştere de întâlniri cu OZN-uri
ce va persista în secolul următor -
să fie un semn că ne confruntăm cu pericolul, de a merge prea departe?
O idee foarte comună azi, este că pe măsură ce ne dezvoltăm tehnologic,
vom asista la o intensificare a fenomenelor OZN,
deoarece ele practic ne monitorizează.
Cu decenii în urmă exista o intensă activitate OZN în jurul bazelor aeriene,
a bazelor atomice si de asemenea OZN-uri urmăreau aeronave,
poate chiar propriul nostru avion.
Aş putea spune cu siguranţă că pe măsură ce ne dezvoltăm
vom continua să constatăm acest aspect al supravegherii noastre de către OZN-uri.
În special dacă vom continua să mergem în spaţiu,
vom asista la o intensificare a activităţii OZN.
Dacă este sau nu înspre binele nostru, e greu de spus.
Istoria noastră, istoria fiinţelor umane pe Pământ -
fie că suntem noi înşine extratereştri, aduşi aici de pe alte planete,
fie că ei ne-au creat, aşa cum spun povestirile despre Anunnaki -
indiferent de variantă, este foarte posibil
ca oamenii să fie direcţionaţi către un anume final.
În sec. XX locuitorii Terrei au devenit capabili
să iasă în cosmos şi să atingă stelele.
Am devenit, de asemenea, capabili să strunim atomul...
...şi să-l folosim pentru a produce cele mai devastatoare distrugeri.
Am putea trimite sateliţi pe orbită, ateriza pe Lună sau ajunge pe Marte.
Dar ce-am putea descoperi?
Un univers arid şi gol, cu planete moarte sau altceva?
În anii '60 majoritatea oamenilor de ştiinţă, îşi punea deja întrebarea,
dacă suntem sau nu, singuri în univers.
Şi numai foarte puţini dintre ei au avansat ideea,
că da, există şi alte civilizaţii în univers.
Acum derulăm rapid 50 de ani.
Îţi va fi extrem de greu, să găseşti azi un om de ştiinţă,
care să spună că suntem singuri în univers.
Noi ne îndreptăm acum de fapt, acum, în sec. XXI
către ceea ce va fi o redefinire.
Întreaga noastră istorie s-ar putea să trebuiască a fi revizuită
în contextul existenţei unor fiinţe inteligente non umane care ne tot vizitează.
Si oare ce altceva se mai află, în acest incredibil univers,
căruia noi oamenii îi aparţinem?
Poate că zorii erei spaţiale a fost un semnal,
pentru orice sau oricine s-ar afla undeva acolo,
că după secole de scris pe pereţii peşterilor,
de construit temple şi cartografiat cerul,
locuitorii Terrei sunt într-un final pregătiţi.
Pentru propria lor revenire.
Traducerea:Marian Matei
Sincronizare: DISTEL SUBS.ro TEAM (c) www.subs.ro