Monumente antice adânc sub apă...
O metropolă cândva plină de viaţă, acum la 800 m sub mare...
Oraşe pierdute, scufundate de mii de ani...
Peste tot în lume, există oraşe scufundate.
Există mai mult de 200 de oraşe cunoscute, scufundate numai în marea Mediterană.
Ce nu putem uita, sunt rămăşiţele oraşelor
care au existat oriunde în lume.
Sunt monumente subacvatice ale civilizaţiilor timpurii ale omenirii ?
Sau există dovezi de aptitudini cu mult de cea a omului primitiv ?
Şi dacă da, de unde provin ?
Legendele nativilor, sunt foarte clare...
că ceva sau cineva a aterizat
şi apoi, dintr-o dată, cunoastintele sau răspândit.
Există, foarte multe legende cu lumini provenind de sub apă.
Începi să ajungi la ideea că există, un fel de bază subacvatică extraterestră antică...
Milioane de oameni din întreaga lume,
cred c-am fost vizitaţi în trecut de fiinţe extraterestre.
Şi dacă ar fi adevărat ?
Au ajutat într-adevăr extratereştri antici la modelarea istoriei noastre ?
Dacă este aşa, ce dovezi se află sub apă ?
LUMII SUBACVATICE
Oceanele acoperă mai mult de 71% din planetă
şi este un mister vast, în mare parte neexplorat.
Din analele istoriei, omul putea doar ghici ce se află în adâncul oceanului.
Dar noile tehnologii ating noi adâncimi.
Cercetătorii din întreaga lume, găsesc inesplicabil...
complexe şi monumente subacvatice sofisticate,
care ar sfida istoria convenţională.
Există urme ale unor civilizaţii urbane, în unele părţi ale Pământului,
care au fost pe pământ în urmă cu 10.000 de ani, sau mai mult.
Teoria ştiinţifică, sugerează că în timpul erei glaciare,
nivelurile oceanelor, au fost mult mai mici decât sunt în prezent.
Trebuie avut în vedere că există două calote de gheaţă, aşezate în partea de sus
a Europei şi Americi de Nord, în care se acumulează cantităţi enorme de apă.
Ştim că aceastea a început să se topească cu aproximativ 21.000 de ani în urmă
şi a terminat topirea în urmă cu aproximativ 10.000 de ani.
Ca urmare, terenuri de coastă fertile, au fost scufundat încet, cu creşterea nivelului mării.
Peste 16.000 de km. pătraţi de teren, a fost inundate în întreaga lume.
Asta este aproximativ de mărimea Europei şi a Chinei împreună.
Ele dispar pur şi simplu din poveste.
În opinia mea, arheologia nu face suficiente investigaţi
pentru aceste terenuri pierdute şi scufundate.
În timp ce o mare parte din fundul oceanului rămâne neexplorat,
timp de mii de ani, filosofi şi oameni de ştiinţă au fost atraşi
de unul dintre cele mai mari mistere, legenda oraşului pierdut Atlantida.
Se spune c-au fost scrise mai multe cărţi despre Atlantida, decât oricare alt subiect.
Dar cele mai multe din ceea ce ştim vine de filozoful grec Platon,
care a scris două cărţi despre Atlantis, Timaios şi Critias.
Scrisă în anul 360 i. Hr., Platon a descris Atlantida ca un oraş foarte avansat,
înconjurată de ziduri concentrice, care a înflorit 9.000 de ani înainte lui.
Există, descrieri de palate uriaşe pentru regi.
A afirmat că Atlantida a avut forţe navale uriaşe,
pe care le-a utilizat pentru a cuceri alte părţi ale lumii.
Era o civilizaţie urbană.
Conform textelor antice greceşti,
Atlantida era conectată cu extratereştri încă de la început.
A fost fondată de zeul grec Poseidon.
Poseidon poate fi considerat extraterestru, în sensul de a nu fi de pe Pământ.
Poseidon, a găsit o minunată, femeie drăguţă, pe Pământ.
A lua-o pe această tânără, a lăsat-o gravidă
şi pentru a proteja noua sa familie, a fondat Atlantida.
Conform legendei, după o încercare eşuată de a invada Atena,
un cataclismul a lovit insula.
Potrivit lui Platon, Atlantida a fost distrusă într-o zi şi o noapte...
O distrugere cataclismică care a scufundat întreaga insulă şi oraşul.
Unii cercetători cred că ei înşişi, într-un fel, au distrus-o.
Potrivit lui Platon, Atlantida a fost localizat în dreptul coloanelor lui Hercule,
o locaţie ce unii cercetători o atribuie Gibraltarului de azi.
Anticii, după ce au părăsit Marea Mediterană, pentru a merge în largul Oceanului Atlantic,
au trecut prin coloanele lui Hercule, dintre Spania şi Maroc.
Dincolo în Atlantic se află lanţul de insule Bahamas, la sud-est de Florida.
Aici, în 1968, arheologul J. Manson Valentine a crezut că a găsit o parte din Atlantida,
descoperind o formaţiune de rocă neobişnuită, în largul coastei de nord a insulei Bimini.
Era doar la aproximativ 4 până la 6 m sub apă, astfel că se putea vedea cu uşurinţă.
La început, oamenii de ştiinţă au crezut că este partea stâncoasă a plajei,
dar apoi alţi oameni de ştiinţă care explora Drumul Bimini,
a observat că piatra era în partea de sus a stâncii
cu piatre de echilibrare prinse între ele, sub formă de pană.
Natura nu face acest lucru; o face omul.
Iar ei au realizat că acela este un port, un dig pentru un port.
Pe plajele de mică adâncime ale lui Bimini, pe tot drumul până la golful Stream,
pe o lăţime de 100 m în apă, am găsit multe fragmente
care arată ca rămăşiţe ale oraşelor antice sau structuri ca...
drumuri, alei, structuri acoperite de corali.
Ar putea ruinele din Bimini să fie rămăşiţele Atlantidei ?
Şi dacă este aşa, ar putea ca aceste drumuri să ducă la alte site-uri îngropate sub nisip şi apă ?
În anul 2000, în timp cartografieri fundului mării în largul coastei de vest a Cubei,
o expediţie de cercetare condusă de oceanograful ruso-canadian Paulina Zelitsky,
a reperat structuri de piatră simetrice, în adâncuri.
Remarcabil este faptul, c-a fost găsite la peste 800 m adâncime.
Scafandrii nu poate face acest tip de investigare,
aşa că trebuie să utilizeze submarine de exploatare de la distanţă.
Iar acest vehicul este echipat cu camere video şi manipulatoare.
Şi care este controlat, de pe puntea navei.
Expediţia a fost, de asemenea, înarmată cu echipamente de sonare laterale de scanare,
folosite pentru a crea imagini cu zone largi a fundului mării
Am fost în camera de control a navei
şi primeam acea imagine venind dintr-o parte a scanări.
Asta e doar una din cele 80 de imagini pe care le-am obţinut,
structuri realizate din pietre mari aşezate una peste alta.
Ei bine, cu ce se aseamănă ?
Este o imagine care indică nişte unghiuri dreptunghiulare de 90 de grade,
aşezate unele peste altele, pe structuri care păreau să fie bulevarde largi.
Cercetarea a găsit blocuri enorme de piatră de formă piramidală,
iar altele circulare.
Majoritatea erau gigantice, ajungând la aproape 5 m. în înălţime
şi o greutate de câteva tone.
Au apărut 30 de structuri geometrice, care par a fi rămăşiţele de străzi,
clădiri, tuneluri şi piramide, toate la o adâncime de 670 m sub apă.
Am putea avea şi aici dovada unei culturi preistorice care ar merge, probabil,
înapoi cu zeci de mii de ani şi asta într-adevăr, e foarte interesant.
Folosind tehnici de datare bazate pe prezenţa cenuşei vulcanice din apropiere,
geologi estimează că oraşul subacvatic s-a scufundat în urmă cu peste 6.000 de ani.
Ar putea fi, la 800 m în jos, o parte din Atlantida scufundată,
acum 9.000-10.000 de ani în urmă, despre care Platon vorbeşte ?
Ei bine, mitul Atlantidei este integral legat de Caraibe şi Bahamas, în special de Cuba.
Platon vorbeşte despre o insulă ca un imperiu.
Probabil vorbeşte despre zeci de insule diferite, de dimensiuni diferite,
nu doar în vestul Atlantiuluic,
dar, probabil, se întind chiar în zona centrală a Oceanului Atlantic.
Atât Cuba, cât şi ruinele Bahaman se află la marginea de vest a Triunghiul Bermudelor
o suprafaţă de ocean, care acoperă peste 800.000 de km. pătraţi,
cunoscut pentru anomaliile magnetice şi dispariţii inexplicabile de aeronave şi nave.
Ar putea exista o legătură între Atlantida şi
zona cunoscută sub numele de Triunghiul Diavolului ?
La marginea Triunghiul Bermudelor, există ruinele subacvatice ale oraşului antic Atlantida,
oraşul preistoric Atlantida.
Aşa că, există o teorie în care Atlantida se află, nu în apropierea Greciei,
ci în apropierea Triunghiului Bermudelor.
Dacă textele lui Platon sunt adevărate,
atunci alte mituri greceşti ar putea oferi un indiciu a adevăratei soarte a Atlantidei.
Un singur mit ne spune că zeiţa Asteria, fiica unui Titan,
a căzut din cer şi a devenit o insulă.
În Grecia antică, avem o serie de mituri care descriu insule...
din bronz, insule sclipitoare... care au căzut din cer şi a aterizat în apă.
Nu cred că Atlantida, a fost o insulă staţionară fizic reală.
Atlantida, în conformitate cu Platon,
a dispărut într-o singură noapte, într-o mare de foc şi cu mult fum.
Aşa că, eu nu cred că Atlantida sa scufundat.
Eu cred că Atlantida a decolat.
A fost Atlantida un refugiu sigur pentru extratereştrii antici,
înainte de sfârşitul ultimei epoci glaciare a Pământului ?
Şi dacă este aşa, ar putea exista şi alte oraşe extraterestre subacvatice ?
Yonaguni, Japonia.
Această mică insulă este la capătul cel mai vestic al arhipelagului japonez.
Oamenii de ştiinţă cred că primii locuitori au migrat aici din Asia de Sud-Est,
din timpuri preistorice.
În 1987, în apele din apropiere, scafandrul amator Kihachiro Aratake,
a făcut o descoperire şocantă.
Un complex masiv de formaţiuni din piatră stau ascunse la doar 18 m. sub suprafaţa oceanului.
Experţii spun că este una dintre cele mai mari descoperiri din istoria arheologiei subacvatice.
Ce este interesant la complexul de la Yonaguni, este că există o serie întreagă de monumente,
aproape unul lângă altul, iar acest lucru, la ochiul meu, pare a fi opera fiinţelor umane,
nu acţiunea accindentala a oceanului pe straturile diferenţiale din piatră.
Există mai multe motive pentru care cred că acest lucru nu este o formaţiune naturală.
Unele instrumente şi pietre gravate se găsesc la site-ul.
Din cauza asta, nu există nici o îndoială că acest lucru nu se face în mod artificial.
Scufundată la 18 până la 30 m. sub apă,
cea mai mare dintre formaţiunile subacvatice seamănă cu o piramidă masivă,
în cinci trepte, cu dimensiunea a două terenuri de fotbal.
Veţi vedea sculpturi fără echivoc,
care sunt în mod clar caractere geometrice, cu o grămadă de unghiuri drepte.
Vedem canale pe care poţi merge până la capătul casei scărilor
care e perfect dreptunghiulară.
Există locuri unde se află megaliţi îngrămădiţi unul peste altul
care crează un tunel prin care puteţi înota.
Există un set de megaliţi poziţionaţi unul lângă altul, lipiţi de faleză.
Mai este o faţă umană gigantică sculptată subacvatică.
Există o piatră pe care e gravată o chip mare, de aproape şapte metri în înălţime.
Prima noastră impresie a fost că seamănă foarte mult cu Moai de pe Insula Paştelui.
Apoi am început să realizăm că seamănă mult cu Sfinxul, care păzeşte piramide
şi ne-am întrebat, "Care este funcţia chipului şi la ce serveşte "aici ?"
Este întregul ansamblu a tuturor acestor structuri, împreună,
care m-a convins că ne uităm la un... complex ceremonial.
Misterul din jurul structurii subacvatice Yonaguni este, când a ajuns sub apă ?
Dovezile geologice arată c-a fost scufundat în timpul inundării din timpul ultimei ere glaciare.
Peste tot în lume, fie că este vorba de Franţa, India sau Japonia,
există structuri artificiale care se află sub apă.
Sunt două modalităţi în care strămoşii noştri ar fi putut face asta.
Fie că aveau mecanisme de scufundare...
Nu cred asta... sau chestia asta a fost construit atunci când nivelurile de oceanelor au fost mai mici,
dar asta a fost acum peste 14.000 de ani, dar în urmă cu 14.000 de ani,
potrivit arheologiei, noi doar locuiam în peşteri şi eram vânatori-culegatori.
Ar fi putut structurile Yonaguni să fie construite de către aceşti oameni primitivi ?
Ce dovezi există de oamenii care au locuit pe această insulă ?
S-au găsit fosile umane, aşa că sunt sigur că erau oameni care trăiau pe această insulă,
dar nu sunt sigur dacă aveau tehnologia pentru a crea aceste structuri,
sau ceva de genul ăsta.
Întrebarea ar putea fi că pietrele să fi fost cioplit în altă parte şi remutate.
Este o chestiune de viziune, de amploarea complexului,
de gândire în cele din urmă.
Mai ştim că nici o altă cultură din epoca de piatră,
a crezut în acele tipuri de termeni, de a crea un complex gigantic, aparent ceremonial.
În conformitate cu oamenii de ştiinţă, antici japonezi,
n-ar fi putut construit acest monument, atunci cine a făcut-o ?
Şi cum a ajuns aici ?
Speculaţia, este că monumentul Yonaguni a fost creat de extratereştri.
Ingineria este peste capacitatea civilizaţiilor epocii de piatră.
Adepţii teoriei astronauţilor antici cred, că, cheia misterului Yonaguni,
se găseşte pozitionar la nivel global.
În mod ciudat, complexul se află într-o zonă a Pacificului,
lung suspectat de activitate extraterestră.
Se numeşte Triunghiul Dragonului.
La sud de Japonia, e o zonă misterioasă, numită Triunghiul Dragonului,
care este foarte similar cu Triunghiul Bermudelor, pentru avioane care au dispărut în aer
şi navele care au dispărut în ocean.
De fapt, Japonia a declarat această o zonă de dezastru.
Nu naviga prin ea. Nu zbura prin ea.
Stai naiba departe, pentru că dacă te duci acolo, lucruri oribile se poate întâmpla cu tine.
În Japonia antică, chiar şi în epoca modernă, există poveşti despre Marea Dragon,
cum că obiecte ies din apă şi navighează prin aer.
Aceştia erau monştri cu aripi şi respiraţie de foc.
În timpurile moderne, aceştia au luat locul maşinilor actuale.
Atunci când comparaţi aceste descrieri cu cele descrise de Columb, pe când
corabia se apropia de Triunghiul Bermudelor, o lumină s-a ridict din apă şi urmărea nava,
îţi dai seamă că este o asemănare în ambele locaţii,
la lucruri, obiecte, care sunt în apă, se ridice din apă şi zbură prin aer.
Dar de ce cele două structuri scufundate,
sunt găsite în perimetrul acestor regiuni ciudate ale planetei
unde se produc atât de multe activităţi neobişnuite ?
Este o coincidenţă faptul că paralela 25 nord,
trece atât prin Triunghiul Bermudelor cât şi prin Triunghiul Dragonului ?
Ele se află pe un plan de-a lungul aceiaşi linie şi ambele au aceleaşi fenomene magnetice,
în care busola şi instrumentele o iau razna.
Oamenii se întreabă dacă există o legătură reală de ciudat cu OZN-urile.
OZN-urile sau farfuriile zburătoare nu există,
atunci ar trebui se credem c-ar putea proveni iniţial dintr-o super-civilizatie.
Te face să te întrebi dacă farfuriile zburătoare, sau OZN-uri, indiferent cum doriţi să le numiţi,
folosite efectiv în aria triunghiurilor ca principala lor bază
şi probabil chiar vin înapoi rămăşiţele unei civilizaţii cu care erau familiarizaţi.
Monumentele de la Yonaguni şi cele scufundate din apropierea Cubei au avut origini străine ?
S-ar putea ca ele să fi fost folosite ca baze extraterestre ?
Noi credem că extratereştrii umblau la suprafaţă,
ar putea ca ei să umble, de asemenea şi sub apă ?
Ar putea exista mai multe dovezi situate în imensul Pacific ?
Fiind o naţiune insulară, o mare parte din istoria bogată a Japoniei
este legată de apele Oceanului Pacific.
Dar, cu toate că multe din legendele Japoniei
sunt în mare parte necunoscute în Occident,
unii recurg la cunoştinţele teoriei astronauţilor antici.
O astfel de legendă datează din 1803 şi îşi are originile pe o plajă, la nord de Tokyo.
Se presupune că o ambarcaţiune de mari dimensiuni
a venit până pe ţărmul Japoniei.
O navă rotundă, ciudată, plutea în derivă pe uscat în această zonă.
Oamenii au investiga interiorul navei.
Ei au descoperit o tânără frumoasă în interiorul corabia.
Femeia n-a vorbit nici o limbă pe care se putea identifica.
Existau inscripţii scrise în interiorul navei, pe care nu le-au putut identifica,
iar ea strângea o casetă, pe care n-a lăsat pe nimeni s-o atingă.
În unele legende caseta era folosită pentru a transporta capul retezat al iubitului ei.
Cu toate acestea, forma cutiei era un pic diferit...
de cea utilizată în mod tradiţional pentru tăierea capului în Japonia.
N-am nici o idee despre rolul acestei casete.
Este un mister plin de interes.
Cunoscută sub numele de legenda Utsuro Bune, sau "nava goală la interior,"
detaliile poveştii au nedumerit istoricii de secole.
De exemplu, de unde a venit misterioasa "navă goală la interior" ?
Ar fi putea venit din zona monumentului scufundat Yonaguni ?
Cine era femeia ciudată ?
Şi ce conţinea cutia ei păzită cu grijă ? A fost un cap uman ?
Sau a fost, aşa cum cred unii teoreticieni a astronauţilor antici,
un tip de creier sau o altă formă de inteligenţă extraterestră ?
Dacă este aşa, putea fi un cadou de la începutul anilor, japonezilor,
de către un călător spaţial antic ?
Există cinci desene diferite care au supravieţuit în diferite regiuni ale Japoniei.
Acestea sunt aproape identice cu rapoartele OZN-urilor moderne.
Motivul acestei legende este identic cu cel al unei legende moderne OZN...
că sunt, vizitatorii din altă lume în ambarcaţiuni sub formă de disc.
Cred că această legendă ar putea avea o cheie
pentru rezolvarea legendelor OZN-urilor moderne.
Ca o dovadă în sprijinul afirmaţiilor lor, adepţii teoriei astronauţilor antici,
indică sculpturi şi statui japoneze timpurii,
fiecare sugerând o varietate de întâlniri extraterestre.
Asta este o figură Dogu şi vine din Japonia.
Chiar şi cu ochiul neexperimentat, când te uiţi la asta,
e ca şi cum această fiinţă ar purta un anumit tip de un costum,
o cască, nişte ochelari de protecţie,
în partea din spate sunt toate aceste catarame ciudat şi cercuri, ştii, curele.
Foarte similar cu un costum spaţial modern.
După părerea mea, aceasta este o asemănare a unui posibil extraterestru
care au vizitat cu mii de ani în urmă Pământul.
Arheologii au catalogat existenţa a mai mult de 15.000 de figuri Dogu,
făcute în perioada preistorică Jomon a Japoniei,
datând cu aproximaţie din anii 14.000 până la 300 î. Hr.
Dar ar putea, aşa cum cred adepţii teoriei astronauţilor antici,
aceste figuri Dogu stranii, să fie într-adevăr o interpretare primitivă
a unui costum presurizat spaţial sau îmbrăcăminte de scufundare ?
Povestea din spatele acestor figuri Dogu, este foarte clar
şi oricine poate merge şi citi traducerile textelor antice pe care Dogu,
cu mult timp în urmă, a coborât din cer şi au învăţat primii oameni japonezi în diverse discipline.
Întreaga cultură japoneză, inclusiv kimono, ceremonia ceaiului,
utilizarea de wasabi şi ghimbir, pentru a mânca sushi,
modul în care ei îşi construiesc arhitectura lor, limba lor scrisă,
tot ceea ce spun, a venit de la aceşti vizitatori, de la aceşti zei din univers.
Imaginile indică fiinţe care arată ca nişte astronauţi.
Ei sunt îmbrăcaţi ca un astronaut. Ei au casca ca un astronaut.
Ei au unele instrumente ciudate în mâinile lor,
instrumente pe care nu le înţelegem.
Acum, există o legătură. Japonezii îl numesc "Dogu."
În America de Nord, avem tribul Hopi, în Arizona,
iar indienii Hopi, încă mai fac şi astăzi păpuşi Kachina.
Păpuşile Kachina arată similar cu figurile japoneze Dogu.
În plus, în deşertul Sahara din Africa, am găsit picturi rupestre.
Atunci când vedeţi imaginea, veţi vedea cu siguranţă un costum de astronaut.
Absolut. Fără îndoială.
Acum, compară aceste picturi rupestre,
cu păpuşile Kachina de la Hopi şi cu Dogu din Japonia. Au o trăsătură comună.
Misterioasele figurine Dogu,
furnizează dovezi concrete ale întâlnirilor extratereştrilor din trecutul antic Japonez ?
Oare legenda Utsuro Bune sugerează că oceanele Pământului,
ar putea ascunde chiar mai multe dovezi de contact cu extaterestri ?
Poate că răspunsul poate fi găsit adânc, în apele din largul coastei Indiei.
În anul 2001, cercetătorii de la Institutul Oceanic din India,
a detectat anomalii de pe fundul golfului Khambhat, la 11 km de la ţărm.
Ele au fost comandate de guvernul indian,
pentru a face un sondaj de poluare în golful Khambhat, în nord-vestul Indiei.
Ei nu se aşteptau să găsească nimic, în afară mizerie.
Dar, dintr-o dată, sonarele scanând,
au început să revină imagini ale unor structuri regulate.
Imaginile au dezvăluit o reţea enormă de clădiri din piatră,
învăluite în noroi şi nisip, pe o distanţă de 8 km pătraţi.
Ceea ce privim la golful Khambhat sunt rămăşiţe de oraşe.
De fapt, există două dintre ele.
Se pare că acestea sunt dispuse pe partea canalelor fluviale antice.
Arată de nişte oraşe calcaroase care au fost scufundate o perioadă foarte lungă,
în timp ce majoritatea arheologilor ne spune că n-au fost oraşe nicăieri în lume.
Curenţi puternici a făcut aproape imposibil să se scufunde la 82 m sub apă.
Cu toate acestea, oamenii de ştiinţă recuperează zeci de artefacte,
inclusiv lemn şi cioburi de ceramică.
Unele dintre datele cu privire la unele din artefacte umane
care au fost aduse, sunt de acum 32.000 de ani.
Dar oceanografi au ajuns la concluzia că zona a fost acoperită de apă
în urmă cu aproximativ 9.000 de ani.
Aşa că acest oraş a existat aparent acum 32.000 până acum aproximativ 9.000 de ani.
Majoritatea oamenii de ştiinţă, susţin că vechea civilizaţie indiană
există doar de 4.000 sau 5.000 de ani.
Totuşi, oamenii de ştiinţă hinduşi, ei înşişi spun că civilizaţia hindusă
există, cu mai mult de zeci de mii, sau chiar sute de mii de ani.
S-ar putea ca ruinele de sub golful Khambhat, să dovedească că savanţi hinduşi au dreptate ?
O altă descoperire recentă poate sprijini cererile lor.
La 322 km nord-vest se află modernul oraş Dwaraka.
Arheologii au săpat adânc sub oraş,
unde au găsit urmele unei aşezări odată inundată de mare.
Atraşi de acest indiciu, au început să caute mai multe ruine
în apele din largul coastei.
La doar 21 de metri, scafandri au descoperit ziduri de gresie,
străzi pietruite şi dovada ale unui port maritim prosper.
Oamenii de ştiinţă au declarat că aceste ruine
par a fi rămăşiţele oraşului vechi şi legendarul Dwaraka.
Textele antice hinduse explică faptul că oraşul legendar Dwaraka,
a fost declarat a fi locul unde locuia Krishna,
o zeitate venerată în multe tradiţii ale hinduşilor.
Imaginaţi-vă ce ar însemna pentru lumea creştină
descoperirea bruscă a sfântului Graal, adevărata Arcă a Legământului.
Asta ar fi asemănătoare şi pentru populaţia indiană,
descoperind adevăratul Dwaraka.
Acesta a fost un oraş foarte puternic şi care a fost condus de Krishna.
Krishna este încă venerat şi în prezent.
El este unul dintre cei mai mari zei pe care le are cultura hindusă.
Texte hinduse explică că un rege numit Salwa, la atacat pe Krishna în miticul Dwaraka.
Adepţii teoriei astronauţilor antici cred că descrierile de luptă
sugerează utilizarea tehnologiei extraterestre sau chiar nave spaţiale.
În conformitate cu vechile texte sanscrite, cu o navă spaţială,
Salwa a atacat oraşul, arunca în jos cu arme energetice, care seamăna cu fulgere.
El a distrus în acest fel, o mare parte din oraş.
Atunci când acest lucru avut loc, regele cetăţii, zeul Krishna,
a răspuns prin atac cu arme în acea navă spaţială.
Armele sunt descrise ca nişte săgeţi, dar nu sunt săgeţi obişnuite.
Se spune că bubuiau ca un tunet şi semăna cu fulgere sau raze de soare.
Ca replică, se spune că nava a început să apară în diferite locuri simultan.
Se părea că se mişca într-un mod seamanator cu descrierile OZN-urilor moderne.
Ce mi se pare interesant despre această relatare este că,
exista o navă spaţială din metal, ce trage cu arme într-un oraş de pe Pământ.
Legenda spune că Krishna a părăsit în cele din urmă Pământul,
iar oceanul a înghiţit oraşul sau Dwaraka.
Pentru mulţi oameni, scrierile sanscrite care descriu fabuloaselor oraşe antice din India,
au fost pur şi simplu mitologie, dar cu descoperirea rămăşiţele unui oraş scufundat
în largul coastei Indiei, în Dwaraka, totul s-a schimbat.
Oamenii încep să se uite la aceste scrieri antice, într-o nouă lumină,
nu le vede pur şi simplu ca o mitologie, ci ca înregistrări istorice reale.
Strămoşii Indiei au fost martori unui război între entităţi extraterestre ?
Dacă oraşul mitic citat în textele hinduse s-a dovedit a fi reale,
ar putea exista, de asemenea, dovezi despre Krishna şi puterile sale supranaturale ?
Teoreticienii extratereştrilor antici, cred că o legătură între ruinele scufundate şi extratereştri
pot fi găsite într-un alt set de texte cunoscute sub numele literar, Sangam din India.
Sangams era un colectiv de înţelepţi.
Se spune că primele două Sangam-uri
a avut loc pe o suprafaţă uscată numită, Kumari Kandam
Această zonă a fost peste mii de ani în urmă, la suprafaţă,
în conformitate cu relatările, dar acum este sub apă.
Este de asemenea interesant faptul că aceste adunări de înţelepţi
include deasemenea şi fiinţe extraterestre.
Aceste lucruri se potriveşte cu dovezile descoperite în Golful Cambay
şi în largul coastei oraşului actual Dwarka.
Sunt răstălmăcite textele Indiei antice,
dovezile că străini au contact în trecut Pământul ?
Sunt descrieri ale zeilor, de fapt descrieri ale extratereştrilor ?
Poate că o altă descoperire... una sub un lac misterios...
va da chiar mai multe dovezi de vizitatori străini în trecutul îndepărtat.
Munţii Anzi, Peru.
Aici, la o altitudine de 3810 m, se află apele întunecate ale lacului Titicaca,
cel mai înalt lac navigabil din lume.
În luna august a anului 2000, o echipă italiană de scafandri şi arheologi
au lansat o investigaţie, subacvatică a legendarului lac.
Acolo, sub apă la peste 30 m, echipa a descoperit urmele unui drum asfaltat,
o terasă de piatră şi un perete de peste 810 m.
Timp de secole, legendele locale au vorbit
despre un oraş pierdut sub apă, numit Wanaku.
Ar putea aceste ruine să furnizeze dovezi că un astfel de oraş, de fapt, a existat ?
Apoi, o altă descoperire şocantă.
Culcat pe fundul lacului era un cap mare, din piatră.
Ar putea ca această relicvă antică să ofere un indiciu
despre originile acestei descoperiri arheologice incredibile ?
Comparaţiile s-au făcut foarte repede cu pietrele similare găsite în oraşul antic
din apropiere de Tiahuana, la doar 19 km sud de lacul Titicaca...
un oraş crezut de mult timp de teoreticieni astronauţilor antici,
de a avea origini extraterestre.
Încă din timpuri incipiente, conchistadorii au vorbit cu indienii locali Aymara
şi li s-a spus că giganţi au creat Tiwanaku.
Spaniolii, au fost uimiţi, de asemenea, de blocurile gigantice din piatră.
Ei au crezut că diavolul a construit această clădire.
Dacă te uiţi la unele tăieturi în rocă pe structurile megalitice de la Tiwanaku,
eu personal cred că ne uităm la un episod mai vechi de construcţie
şi copia unui episod uitat din povestea umană.
În cazul în care ruinele scufundate găsite în lacului Titicaca
sunt din oraşul legendar pierdut Wanaku, ce s-a întâmplat cu el ?
N-a căzut pradă unui cutremur major sau unui alt dezastru natural ?
Sau oraşul, aşa cum unii teoreticieni în astronautica antică cred,
a fost inundat în mod deliberat ?
Cu cât ştii mai multe despre lacul Titicaca, acesta devine necunoscut.
Arheologii au probleme în a explica de ce într-adevăr există ruine scufundate acolo,
pentru că spun ei, ruinele nu sunt atât de vechi.
Au doar 1.500 de ani.
Asta ar însemna că lacul Titicaca
a trecut printr-o serie de schimbări majore în această perioadă.
Este posibil ca într-un fel lacul în sine şi malurilor să fi fost manevrate,
astfel încât anumite zone ale lacului Titicaca au fost inundate într-un fel de mod artificial.
Există un tip de căluţ de mare care trăieşte în lacul Titicaca.
Căluţi provin din apă sărată, oceane,
totuşi, aceşti căluţi trăiesc la aproape 4 km înălţime în Anzi.
Cum ar putea un popor antic să creeze în mod artificial
unul din cel mai mare lac din America de Sud ?
Un lac care are 198 km lungime şi 80 km lăţime ?
Atunci când întrebi populaţia locală, "Cum s-a creeat toate astea ?"
indieni Aymara vă v-a spune că toate acestea au existat încă înainte de începutul timpului.
În legendele Aymara, lacul este... locul de geneză, locul unde începe...
toate civilizaţii... de pe continentul nostru.
Avem aceste rădăcini foarte, foarte, foarte vechi.
Adică, nu vorbim numai despre această civilizaţie, această umanitate.
Este vorba despre seminţiile noastre, străbuni stelari.
Unii oameni cred că sunt construcţii extraterestre,
dar ce cred eu, este că fraţii din spaţiu ne ajută, ne conduce, ne învaţă,
pentru că au avut o experienţă în multe feluri.
Legenda spune că, odată ce fraţii spaţiali au venit pe această planetă,
au trăit cu noi, au fost foarte importanţi în viaţa noastră
fiind oameni foarte puternici.
Este posibil, ca oraşul pierdut Wanaku să fi fost într-adevăr construit,
sau locuit, de către strămoşii antici ai poporului indigen Aymara ?
Şi dacă da, putea fi inundate în mod deliberat, pentru a evita detectarea de lumea exterioară ?
Bătrânii, vorbesc despre un oraş subacvatic.
Ei vorbesc despre luminile din stele, conectate cu lacul.
Stelele, atunci când vin jos în lac, sunt schimbări ale temperaturii.
Există multe legende cu lumini provenind din lac.
Se pare că vin, se duc şi se întorc în diferite momente.
Începi să ajungi la ideea că există un fel de baze vechii subacvatice extraterestre.
Este posibil ca unele dintre aceste ruine scufundate sunt,
într-un fel o parte din acea bază.
Ar putea într-adevăr oraşul antic Wanaku
să fi fost construite de către vizitatorii extratereştri ?
Şi dacă da, de ce ? Care a fost scopul lor ?
S-ar putea găsi şi alte oraşe scufundate şi să ne mândrim că omenirea a fost caută de secole...
dovezi care demonstrează... că nu suntem singuri ?
Aceste structuri subacvatice misterioase într-adevăr n-au nici un context,
sau orice fond; ei doar par să vină de nicăieri.
Ei par să iasă în evidenţă ca fiind în afara locului în timp,
deci există unele semne de întrebare, unele mister care îi înconjoară,
care ar putea pune o nouă lumină asupra istoriei umane.
Atlantida, Lacul Titicaca, Dwaraka.
Toate acele locuri enigmatice străvechi, mereu au avut o legătură cu zeii.
Zeii care, în opinia vechilor astronauţi, erau extratereştrii în carne şi sânge.
Şi în cele din urmă, teoria astronauţilor antici, s-a dovedit că au dreptate.
Traducere şi sincronizare : COLMI