Sculpturi antice,
ilustrând dinozauri împreună cu oamenii.
Uneori, oamenii chiar călăresc dinozaurii.
Urme fosilizate de dinozauri şi oameni descoperiţi alături.
Am găsit urme umane, de dinozauri şi toate tipurile de fosile,
unde oamenii de ştiinţă spun că, n-ar trebui să fie la acelaşi nivel,
îi găsim coexistând.
Niveluri ridicate de radiaţii găsite în oasele unui Tyrannosaurus Rex.
Motivul pentru care a trebuit vopsite cu vopsea de plumb,
este pentru că s-a descoperit că au fost foarte, foarte intens radiate.
Dinozaurii cad victimă unei coliziuni cosmice?
Sau au fost ucişi în mod deliberat?
Este posibil că ceea ce avem aici a fost, de fapt, nu este o dispariţie,
ci un caz de exterminare?
Milioane de oameni din întreaga lume,
cred că am fost vizitaţi în trecut de fiinţe extraterestre.
Şi dacă ar fi adevărat?
Au ajutat cu adevărat extratereştrii antici, să modeleze istoria noastră?
Şi dacă da, va dezvălui ştiinţa legătura dintre extratereştrii şi dinozauri?
Season 4. Ep. 10
Oxfordshire. Anglia, 1819.
Într-o carieră din afara localităţi Stonesfield,
paleontolog William Buckland,
descoperă mai multe oase fosilizate ale unui animal enorm necunoscut,
inclusiv porţiuni ale maxilarului inferior, cu dinţii încă la locul lor.
Deşi oasele similare au fost găsite şi în trecut,
dr. Buckland a fost primul european,
care a înregistrat oficial descoperirea unui "dinozaur",
sau cum îl numea el, un Megalosaurus.
De atunci, dinozaurii au fost descoperiţi pe fiecare continent.
Sau găsit tot felul de dinozauri.
Avem dinozauri placaţi, cum ar fi Stegosaurus,
dinozauri cu coarne, dinozaurii carnivori, tot felul de dinozauri.
Ei trăiesc în medii foarte diferite,
deşerturi, păduri subtropicale şi pe ţărmul mării.
Există peste o mie de specii de dinozaurii pe care îi cunosc
şi fără îndoială, mai sunt mii, pe care noi nu-i ştim.
Aceştia au variat de la mărimea unui pui,
până la mărimi uriaşe, pentru animalele terestre, din toate timpurile.
Animal cel mai mare de pe pământ, pe care-l vedem astăzi, este elefantul.
Elefantul ar fi un pitic, în comparaţie cu unul din aceşti titanosauri.
Vorbeşti de un animal care cântăreşte, poate de 25 de ori
greutatea unui elefant adult, de sex masculin.
Aceste animale ajung la lungimi de aproximativ 36 de metri
şi o greutatea de o sută de tone.
Ierbivorii sunt periculoşi pur şi simplu, din cauza dimensiunii lor.
Plimbarea printre o turmă de titanosauri care cântăresc peste o 100 de tone,
ar fi fost mortal, dar să nu mai vorbim să fi faţă-în-faţă cu un T Rex.
Dinozaurii într-adevăr ne vorbeşte.
Fiecare copil are fascinaţie faţă de dinozauri,
ştim că ei au putut să zboare şi că sunt în măsură să vă sperie.
Ei sunt, într-o anumită măsură, creaturi supranaturale.
Un detaliu despre Pământ a fost că, din cele mai vechi timpuri,
totul erau mari, toate animalele şi plantele au fost mari.
Totul era gigantic.
Lumea dinozaurilor a fost complet diferită de lumea noastră.
Pe timpul dinozaurilor, au mai trăit şi alte animale.
Ai reptile gigantice ce înoată în ocean,
reptile zburătoare ce zboară pe deasupra lor.
Avem, de asemenea, insecte, mamifere, amfibieni şi alte creaturi.
Dar dinozaurii au fost regii uscatului.
Să ne imaginăm o scenă de ficţiune, cum ar fi să călătorim într-un mediu exotic,
într-o lumea ciudată şi străină.
Unde creaturi gigantice, hoinăresc în jurul planetei,
aşa cum s-a întâmplat aici, pe Pământ, în preistorie.
Oamenii de ştiinţă ce au studiat fosilele de dinozauri de aproape 200 de ani,
teoriile lor despre aceste creaturi gigantice, au fost la modul cum au trăit,
iar de multe ori, se modifică la fiecare nouă descoperire.
Recent, paleontologii au stabilit că, Tyrannosaurus Rex,
a fost cel mai probabil, nu acoperit cu solzi, ci cu pene.
Am găsit pene de dinozauri, care de fapt sunt conservate în chihlimbar,
aşa că dinozaurii, dacă nu toţi, dar cea mai mare parte dintre ei,
au avut pene ca acoperământ.
Ştim că au avut comportamente foarte complexe.
Ouăle distruse pe care le găsim, arată că mulţi dinozaurii făceau cuiburi pe sol,
protejându-le de prădători şi aduceau alimente pentru tineri în curs de dezvoltare.
În trecut, îmi imaginam că dinozaurii,
erau reptile gigantice letargice, lente şi anevoioase.
Acest concept s-a schimbat complet.
Acum le considerăm ca fiind mult mai active.
Mulţi dintre ei au avut pene şi probabil, sânge cald.
Ştim că au o creştere foarte rapidă.
În esenţă, dinozaurii erau reptile foarte atipice.
Avem încă multe de învăţat despre dinozauri.
Era simplu ca să defineşti un dinozaur.
Acum definirea unui dinozaur a devenit mult mai complexă.
Câtă vreme, paleontologii continuă să descopere informaţii,
privind viaţa dinozaurilor, teoreticienii cred,
că ar putea fi o legătură supranaturală, în dispariţia lor.
Atunci când te uiţi la dinozauri,
există unele întrebări cheie, care într-adevăr trebuie un răspuns.
Nu ştim nivelul lor de inteligenţă,
de asemeni nu ştim cu adevărat, ce s-a întâmplat cu ei.
Mai important, de unde vin?
Oamenii de ştiinţă cred,
că dinozaurii au condus această planetă, timp de 165 de milioane de ani.
În comparaţie, homo sapiens modern, - oamenii -,
au doar în jur de aproximativ 200.000 de ani.
Deci, dinozaurii sunt de departe speciile dominante din istoria acestui Pământ.
Dacă la începutul anilor 1800, i-ai fi spus cuiva,
că Pământul era locuit de animale uriaşe,
dintre care unele cântăreau mai mult de 100 t,
acea persoană ţi-ar fi spus, "Eşti nebun".
Şi totuşi, astăzi, dinozaurii sunt un fapt ştiinţific.
Dinozaurii puteau foarte bine să fi fost un experiment precoce,
a extratereştrilor care trăiau pe Pământ.
Planeta aceasta a fost capabilă de a susţine viaţa,
pentru milioane, dacă nu miliarde de ani.
Părerea acceptată în cadrul comunităţii ştiinţifice,
cum că dinozaurii au dominat planeta,
până când un eveniment catastrofal i-a distrus,
acum 65 de milioane de ani în urmă.
N-a fost o extincţie în masă, în esenţă,
au fost exterminaţi poate 50%, din ceea ce era în viaţă.
Iar 50%, sunt dinozaurii care au trăit până în ultimii ani a dinozaurilor.
Cum ar fi, Triceratops, T Rex...
Sunt doar speculaţii, iar ştiinţa încearcă să vină cu răspunsuri.
Cum au dispărut dinozauri, este încă o întrebare deschisă,
la care ştiinţa nu are nici un răspuns până în prezent.
Este posibil ca extratereştrii să fi făcut comerţ cu dinozauri,
cu mai multe specii inteligente, asemeni lor...
iar Pământul a fost locul perfect pentru a face acest lucru.
Au fost dinozaurii ucişi de un eveniment cosmic natural,
că majoritatea oamenilor de ştiinţă, asta cred?
Sau s-ar putea ca dinozaurii, să fi fost ţinta unei exterminări?
Poate că răspunsul îl găsim,
prin examinarea numeroaselor sculpturi antice şi opere de artă,
în care dinozaurii şi omul sunt afişaţi, coexistând.
Pământul... acum 65 de milioane de ani în urmă.
Un asteroid cu diametrul de 12,8 km, cade pe planetă,
cu aproximativ 19 km pe secundă,
lovind regiunea cunoscută acum, sub numele de Peninsula Yucatan...
cu o forţă de 100 de milioane de megatone de TNT
Potrivit oamenilor de ştiinţă, acest eveniment catastrofic,
a schimbat pentru totdeauna clima şi topografia Pământului,
punând capăt domniei dinozaurilor.
Obiectul care a venit a fost de 12 sau 16 km în diametru.
Impactul a săpat o groapă adâncă, aruncând în atmosferă un praf negru,
care a învăluit planeta în întuneric, pentru lunii, poate chiar ani.
A existat un timp când lumina soarelui n-a mai atins suprafaţa Pământului,
iar organismele fotosintetice, cum ar fi plantele, au început să moară.
Dinozaurii ierbivori n-ar mai fi avut ce mânca şi ar fi murit.
Dinozaurii carnivori nici ei n-ar mai fi avut ce mânca,
iar acest lucru ar fi durat, de la cinci la zece ani.
Cât de repede a avut loc dispariţia, asta este o chestiune de dezbatere.
Este oare posibil ca unele specii de dinozauri să fi supravieţuit, acestui cataclism?
Nu numai că a supravieţuit,
ci a şi prosperat pentru mai multe mii, sau chiar milioane de ani?
Poate că indicii pot fi găsite, în apropierea craterului,
unde oamenii de ştiinţă, cred, că asteroidul gigant a lovit Pământul,
chiar în inima a ceea ce acum este Peninsula Yucatan.
Astăzi, la mai puţin de 145 de kilometri de epicentru,
se află unul dintre cele mai mare şi mai bine conservat oraş ale vechii maya,
Chichen Itza.
Trebuie să mă întreb, dacă nu e o coincidenţă ciudată,
faptul că în acelaşi loc, Yucatan,
unde a existat acea lovitură devastatoare a asteroidului,
care a provocat dispariţia dinozaurilor,
este de asemenea, habitatul principal al vechii maya.
Se spune că Chichen Itza, a fost locul unde mayaşi, a avut contact cu zeii.
Mi se pare o coincidenţă extraordinară.
Din toate locurile posibile în jurul Golfului Mexic, pe care l-aş putea alege,
nu e un loc unde pur şi simplu să nu fi căzut ceva din cer,
acum 65 de milioane de ani în urmă.
Mayaşi credeau că au contact cu zeii, contact cu cerul,
aşa s-a întâmplat acolo, până acum mai recent.
Ceea ce s-a întâmplat aici, să fie o coincidenţă sau altceva s-a întâmplat.
Într-adevăr, acest altceva, este ceva ce nimeni n-a mai atins,
dar cred că este ceva ce într-adevăr, trebuie analizat în detaliu, mult mai mult.
În zona Maya şi în alte zone din Mexic, sunt reprezentări curioase de dinozauri.
Se află Pterosaurs.
Există un dinozaur faimos, care apare pe una din picturile de la Bonampak.
Deci, trebuie să ne întrebam, de unde ştiau mayaşi despre dinozauri?
Se presupune că, dinozaurii au dispărut de milioane de ani.
Majoritatea oamenilor de ştiinţă cred, că dinozaurii au dispărut
cu milioane de ani înainte, de evoluţia oamenilor pe această planetă.
Atunci cum se explică multitudinea de figuri în arta Maya,
ilustrând interacţiunea dintre oameni şi ceea ce par a fi dinozauri,
găsite tocmai în acea zonă în care se presupune că au murit?
Teoreticienii în astronautică cred că dovezi suplimentare pot fi găsite,
în nordul Cambodgia, la unul dintre cele mai mari complexe templiere din lume,
Angkor Wat.
Aici, printre complexele sculpturile în piatră, ce împodobesc pereţii locului sacru,
cercetătorii au fost fascinaţi de numeroase imagini de animale,
ce cutreierau regiunea, în care se presupune că a fost construit templul.
Doar unul, reprezintă ceea ce pare a fi un dinozaur,
arheologii şi oamenii de ştiinţă au cu ce-şi bate capul.
Există un templu numit Ta Prohm
şi are un şir de medalioane sculptate în relief,
iar un medalion, în special, a atras atenţia pentru că arată un Stegosaurus.
Şi astfel, unele dintre acestea au menţionat acest lucru, ca pe un exemplu
al unui dinozaur care a trăit în timpurile istorice.
Este un Stegosaurus, nu un schelet,
este un Stegosaurus, cu piele şi muşchii,
ca şi cum cineva l-a văzut, când acesta era în viaţă.
Deci, cum este posibil ca artistul să sculpteze ceva de genul ăsta?
A avut cunoştinţe de aşa ceva?
Fără nici o îndoială, civilizaţiile antice au întâlnit rămăşiţe ale dinozaurilor.
Mulţi dintre ei locuiau în zone unde dinozaurii erau extrem de abundenţi
şi sunt sigur că i-a întâlnit ici şi acolo.
Consider faptul că aceştia au inclus ce pare a fi dinozauri în reprezentările lor artistice,
vorbeşte despre o încercare de ai interpreta.
Mai exact cum îi interpretează, nu-mi este clar.
Chiar şi acum 200 de ani, era greu să-ţi dai seama cum să potriveşti împreună oasele dinozaurilor.
Care ar putea fi explicaţia constructorilor antici de la Angkor Wat,
având asemenea cunoştinţe sofisticate de anatomie a dinozaurilor?
Ar fi putut, cum mulţi teoreticienii asta cred,
obţine direct de la sursă, ca rezultat al interacţiunii?
Hills Tsodilo, nordul Botswanei. Africa.
Aici, în 2001, arheologii descoperă ceea ce mulţi cred,
a fi cel mai vechi şi renumit artefact religios.
O sculptură în rocă, reprezentând un şarpe, de 6 m lungime,
făcută cu peste 70.000 de ani în urmă, de oameni antici San.
Cultul şarpelui este una din cea mai veche formă de cult religiosă cunoscută.
Şi este absolut peste tot unde te uiţi.
S-ar putea ca dimensiunea enormă a capului şarpelui, ce măsoară 2 m înălţime,
sugerează faptul că sculptura nu reprezintă un piton... ci un dinozaur?
Există o mulţime de opere de artă antice, care arată în mod clar,
o specie de reptiliene reale, fiind venerate de către oameni.
Un fel de prezenţă reptiliană, a fost aici, pe Pământ, în trecutul antic.
Întrebarea este, există posibilitatea ca strămoşii noştri
să fi văzut ceva şi au încercat să imite, răspunsul este un categoric DA.
Când vine vorba de o posibilă dovadă, că dinozaurii şi omenirea au coexistat,
de fiecare dată ştiinţa încercă să explice.
Noi ştim că o dovadă arheologică, nu este atât de simplă.
În mod cert este posibil ca strămoşii noştri să fi întâlnit dinozauri.
Ar putea reprezentările antice de dinozauri, să fie într-adevăr o dovadă,
că oamenii şi dinozaurii, la un moment dat, au coexistat?
Potrivit majorităţii oamenilor de ştiinţă,
noţiunea nu este doar incredibilă, ci pur şi simplu imposibilă.
Exceptând cazului în care, desigur, ele se confruntă cu dovezi,
sub forma unei amprente fosilizată a unui dinozaur, alături de cea a unei fiinţe umane.
Dinosaur Valley State Park.
Glen Rose, Texas.
Aici, în 1930, exploratorul, Roland T. Bird, din cadrul Muzeului American,
a raportat găsirea de urme "bine definite" umane,
alături de urme de dinozaur, în acelaşi strat de calcar expuse în albia râului.
Unii cercetătorii au descoperit urme umane alături de urme de dinozauri.
Există alte dovezi, în alte părţi ale lumii,
care arată că noi, am fost prezenţi pe timpul dinozaurilor.
Am găsit urme umane, de dinozauri şi toate tipurile de fosile,
unde oamenii de ştiinţă ne spun,
că n-ar trebui să fie la acelaşi nivel cu omul, dar le găsim coexistând.
Nu ne-am gândit la acest lucru,
pentru că ştiinţa ne-a spus că există 65 de milioane de ani între noi şi ei.
Dar există, dovezi arheologice şi geologice, pentru a sugera că la ăsta nu este cazul.
Există urme care arată că strămoşi de-ai noştri şi dinozauri sunt în acelaşi strat.
Ar putea aceste urme fosilizate, să fie într-adevăr o dovadă,
că la un moment dat, oamenii au coexistat cu dinozaurii?
Potrivit majorităţii oamenilor de ştiinţă,
dovezile fosile găsite la Valea dinozaurilor, sunt neconcludente, în cel mai bun caz.
Există trei epoci de bază ale dinozaurilor - Triasic, Jurasic şi Cretacic.
De fapt, acestea n-au fost numite pentru dinozaurii,
ci pentru structurile de roci diferite, care au fost găsite la acel moment.
Triasic-ul datează de aproximativ 250- 200 milioane de ani în urmă,
Jurasic-ul, de la 200 la 135 de milioane de ani în urmă
şi ultimul, Cretacic-ul, 135 la 65 de milioane de ani în urmă.
E pur şi simplu imposibil să spunem că toţi dinozaurii planetei au dispărut complet,
probabilitatea este, că cel puţin unii cu siguranţă au supravieţuit,
cel puţin mai multe milioane de ani.
Metoda cea mai utilizată pe scară largă pentru a determina vârsta fosilelor,
este un proces, cunoscut sub numele de datarea cu carbon.
O tehnică, care măsoară rata de degradare şi de radioactivitate, într-un obiect organic.
Carbonul-14, nu este un izotop stabil, aşa că se dezintegrează în timp,
în timp ce C-12, carbon-12, nu se dezintegrează.
Deci prin compararea celor doi izotopi, suntem capabili să obţinem vârsta.
Pentru a face datarea cu carbon, aveţi nevoie de material organic.
Ai nevoie de un lemn sau os, ceva care a trăit.
O bucată de piatră nu poate fi datată cu carbon şi de multe ori arheologii,
caută să găsească ceva organic în acea bucată de piatră,
datarea făcându-se presupunând, nu-i neapărat corectă,
că acea piatră sculptată datează din perioada temeiului acela.
Pentru obiectele de milioane de ani vechime, nu există o metodă ştiinţifică până în prezent,
pentru obiecte sau oase în sine.
Până în prezent, datarea oaselor de dinozaur se face în funcţie de vârsta depunerilor în care se află.
Astea sunt metodele până în prezent, depunerile.
Rezultatele datări cu carbon, nu se publică în revistele de specialitate.
Atât de multe lucruri se întâmplă în lumea ştiinţei,
încât e destul de clar, că oamenii de ştiinţă se joc.
Aşa că această idee, cum că dinozaurii au dispărut complet,
acum 65 de milioane de ani în urmă, este ceva ce ştiinţa,
într-adevăr începe să calce în gropi.
Datarea cu carbon presupune ca concentraţia de radiocarbon, C-14,
să fie întotdeauna constantă.
Eu cred că această este o ipoteză ce nu poate fi adevărată,
deoarece C-14 este produs, ca urmare a unor anumite interacţiuni,
cu raze cosmice din atmosferă.
Dacă aceste interacţiuni cu raze cosmice s-a schimbat în trecut,
atunci producţia de C-14, care se află în atmosferă,
la momentul când a fost fixat pe orice obiect de testate,
nu va fi la fel cum este acum.
Dacă dovezile fosilizate de dinozaurii nu poate fi datate credibil,
ar putea fi de fapt nişte oase, de câteva mii de ani, sau chiar milioane de ani,
cum îi consideră paleontologii că au dispărut?
Teoreticienii în astronautică cred că răspunsul este, da
şi indică găsirea de probe suplimentare în America de Sud.
Ica, Peru.
Aici, în 1961, muncitorii de la Desert Ocucaje,
descoperă o colecţie de pietre sculptate în andezit,
multe ilustrând cea ce par a fi întâlnirile omului cu dinozaurii.
Şi de atunci, aproximativ 50.000 de astfel de pietre misterioase,
au fost găsite în întreaga regiune.
Am fotografiat câteva sute din ele, aflate într-o colecţie în Ica.
Acolo era un profesor în vârstă, dr. Cabrera.
Indienii i-au adus pietre din tot Peru,
iar pe aceste pietre sunt aceste gravuri fantastice.
Medicul peruvian Javier Cabrera, a început cercetarea,
unde a devenit cunoscut cu pietrele Ica în 1966.
Variind în mărime de la pietricele la bolovani de mari dimensiuni,
muzeul dr. Cabrera, păstrează peste 20.000 de pietre cioplite ciudate.
Toţi dinozaurii au murit de cca. 60 de milioane de ani în urmă,
aşa că în mod normal, nici o fiinţă umană,
n-ar trebui să fi văzut vreodată un dinozaur.
Dar există imagini extraordinare, gravurile în piatră,
unde veţi vedea oamenii şi dinozaurii împreună.
Uneori, oamenii sunt chiar călare pe spatele dinozaurilor.
Ceea ce avem aici este o piatră de înmormântare Ica, lucru foarte unic,
iar ceea ce descrie, este că omul şi dinozaurii au trăit în contemporaneitate.
Vom vedea Triceratops, Brachiosaurus şi T. Rex şi alte tipuri de creaturi.
Deci, aceşti icaşi, trebuia să-i fi văzut şi
să-i cunoască foarte bine pe dinozauri, pentru că i-au desenat cu precizie.
Deşi mulţi teoreticieni cred că pietrele datează din sec. V î. d. Hr.,
şi începutul sec. al 13-lea d. Hr.,
comunitatea ştiinţifică rămâne sceptică cu privire la originea lor.
Având în vedere, numărul enorm de pietre, i-ar trebui unui artist,
să sculpteze mai mult de 1.000 bucăţi, în fiecare an, pe durata a 45 de ani.
Chiar dacă pietrele Ica, s-ar dovedi a fi reale, rămân multe întrebări.
Ce sa întâmplat cu dinozaurii?
Au ajuns pur şi simplu vânaţi până la dispariţie?
Dacă este aşa, de către cine?
Şi de ce?
Imaginaţi-vă o perioadă de timp,
în care există foarte puţine fiinţe umane, pe această planetă.
Şi poate că existau şi dinozauri.
Aceste fiinţe i-ar fi putut ucide cu uşurinţă pe strămoşii noştri.
Dacă strămoşii noştri erau într-un mediu în care erau şi dinozauri,
aceştia din urmă, ar fi cea mai mare ameninţare pentru supravieţuirea lor.
S-ar putea ca dinozaurii să fi fost prea mari,
în plus şi un teritoriu vast...
sau pur şi simplu periculoşi pentru om, pentru a le permite supravieţuirea?
Sau dispariţia lor, a fost plănuită, nu de oameni, ci de fiinţe supranaturale,
aşa cum mulţi teoreticieni în astronautica antică, speculează?
Cred că dovezi suplimentare pot fi găsite în studiul,
asteroizilor care ameninţă Pământul.
Capitoliul Statele Unite ale Americii, 1992.
Congresul autorizează finanţarea pentru programul "Spaceguard",
o reţea globală de telescoape, concepute în a scana cerul,
pentru asteroizii, care pun în pericol Pământul.
Din 2011, NASA a identificat aproximativ 10.000 de obiecte în apropierea Pământului,
care potenţial, ar putea lovi planeta noastră.
Dintre toate pericolele naturale, pe care le cunosc:
cutremure, vulcani, uragane, taifunuri;
riscul unui impact - posibilitatea - de a ne lovit o cometă sau un asteroid,
este singura pe care o putem elimina.
Niciodată n-ai putea opri un cutremur sau un vulcan.
Dacă un deceniu sau două, am avut avertizare,
cum că un obiect ar putea lovi Pământul, acum avem tehnologia, cel puţin în principiu,
de a trimite o navă spaţială şi să-i dea un ghiont,
ca să-i schimbe puţin orbita şi să treacă mai departe.
Dacă noi putem controla traiectoriile asteroizilor, pentru a-i îndepărta de Pământ,
atunci este cu siguranţă posibil ca extratereştrii, extrem de avansaţi,
ar fi putut avea tehnologia, pentru a conduce un asteroid, către Pământ.
Au deviat extratereştrii asteroidul, direct în acel loc?
Este de domeniul fezabilităţii, unde într-adevăr extratereştrii,
au direcţionat un asteroid în peninsula Yucatan.
Întrebarea este,
a fost suficient impactul, pentru a declanşa dispariţia?
Şi asta este controversat.
Unii oameni cred că a fost de ajuns; unii, că n-a fost.
Timp de decenii, majoritatea oamenilor de ştiinţă,
credeau că asteroidul care ar fi fost responsabil pentru dispariţia dinozaurilor,
a fost un fragment dintr-un asteroid gigant, numit Baptistina.
Dar, pe 19 septembrie 2011,
NASA a ajuns la concluzia, că asteroidul, ar fi putut avea o origine diferită.
Unii oameni cred că pot ghici,
originea obiectului care ne-a lovit, acum 65 de milioane de ani în urmă.
Alţii nu sunt de acord, că noi pur şi simplu nu avem suficiente date.
Dacă asteroidul nu e un fragment din Baptistina, atunci de unde a venit?
Este posibil, ca unii teoreticieni în astronautica antică cred,
că obiectul n-ar fi fost un asteroid, ci o armă extraterestră?
Poate că dispariţia a fost declanşată de extratereştrii.
Concret, aceştia puteau întrucâtva să distrugă dinozaurii.
În 1980, fizicianul Luis Alvarez, a descoperit un strat subţire de sedimente global,
vechi de aproape 65 de milioane de ani, care conţinea un nivel ridicat de iridiu.
Element care nu se găseşte în mod natural pe Pământ.
Aceste materiale, probabil, au venit de la un asteroid, sau de la o cometă.
Dar cu siguranţă a venit de undeva din sistemul solar,
mult dincolo de Pământ şi Lună.
Iridium, se crede că s-a depus pe Pământ, din mase cereşti,
cum ar fi meteoriţi, comete şi asteroizi.
Dar elementul poate fi, de asemenea, introdus în atmosferă,
fiind un produs secundar, de cu totul altceva.
Emanaţii, de la o armă nucleară.
Ar putea stratul de iridium din pământ, să fie o dovadă fizică,
că armele nucleare avansate, a devastat planeta noastră, la un moment dat?
Sau s-ar putea să le fi utilizat în mod deliberat, în efortul de a distruge dinozaurii?
Cei mai mulţi oameni, nu-şi dau seama, că majoritatea scheletelor de T. Rex,
care sunt expuse la diferite muzee din întreaga lume - de exemplu,
muzeul Field din Chicago, are schelete de dinozauri,
aceste schelete de T. Rex, sunt vopsite cu o vopsea de înaltă densitate de plumb.
Motivul pentru care a trebuit vopsite,
este că atunci când s-au descoperit oasele acestor T. Rex,
erau foarte, foarte intens radioactive.
În cazul în care dinozaurii au căzut victima unui atac nuclear,
ar putea exista oarecare dovezi palpabile?
Teoreticieni în astronautica antică cred, că dovezi de fapt, există -
în paginile textelor antice hinduse.
Ne putem uita în textele antice indiene, cum ar fi Mahabharata,
sunt poveşti care descriu şopârle de dimensiuni diferite
unele de dimensiunea unor clădiri.
Toate au fost exterminate în masă şi asta din cauza furiei zeilor.
Putem analiza şi acest lucru, cum spune această mitologie,
sau a existat un anumit tip de extincţie în masă, eveniment cauzat de extratereştrii antici?
Dacă ne uităm la însemnările lăsate în vechile scrieri sanscrite din India,
vom vedea descrierile de arme, asemănătoare cu armele atomice moderne.
Vedem, de asemenea, descrieri de tehnologie avansată, cum ar fi nave spaţiale.
În Mahabharata şi în alte texte sacre indiene,
se poate citi, că sau folosit arme de distrugere în masă,
care au fost mai strălucitoare decât o mie de sori, atunci când au fost utilizate.
Şi după aceea, tăcerea a căzut peste terenul afectat.
Dacă s-au utilizat arme nucleare, singura concluzie logică este,
că originea lor a fost de fapt, extraterestră.
Este posibil că ceea ce avem aici, a fost de fapt,
nu o extincţie, ci un eveniment de exterminare?
S-ar putea într-adevăr ca dinozaurii, să fi fost exterminaţi de către fiinţe extraterestre,
că unii teoreticieni în astronautica antică asta cred?
Şi dacă este aşa, ar putea ca unii dintre ei să fi supravieţuit, până în prezent?
Sunt unii care cred că răspunsul este, da,
iar probele pot fi găsite în creaturi, care există chiar în faţa ochilor noştri.
Solnhofen, Germania. 1861.
Arheologii au descoperit o fosilă ciudată încorporată în calcar.
Caracteristicile sale se identifică în mod clar cu un dinozaur,
dar cu o singură excepţie: are aripi.
Ei au numit-o Archeopteryx, sau "aripă antică".
Archaeopteryx, e ca Mona Lisa, fosila lumii.
Este un animal care a trăit cu aproximativ 150 de milioane de ani în urmă.
Ea a avut o coadă osoasă lungă, gheare mari şi în gură dinţi.
A fost un animal mic. A fost cu siguranţă un zburător.
Nu ştim nimic despre penele de atunci.
Cu siguranţă că Archaeopteryx, avea pene şi era concepute pentru zbor.
Penele pot fi, pentru căldură, de afişare pentru a atrage perechea,
sau probabil pentru a le ajuta, să se mişte mai repede,
atunci când urmăresc prada sau invers.
Evident că e foarte greu,
pentru că sunt de fapt peste 100 de caracteristici anatomice,
care sunt similare şi pentru păsări dar şi pentru dinozauri.
O teorie este că T. Rex, de exemplu, are rude astăzi printre găini şi struţi.
În prezent, e acceptat faptul că dinozaurii nu au dispărut.
Dacă consideraţi că trăiesc 10.000 de specii de păsări,
asta înseamnă 10.000 de specii de dinozauri.
Multe păsări primitive, sunt foarte asemănătoare cu dinozaurii,
toate acestea sunt legături dispărute.
Paleontologi, cred că Archaeopteryx e singura specie de dinozaur capabilă să zboare.
Dacă acesta este singurul dinozaur zburător descoperit vreodată,
cum se face, după cum susţin teoreticieni în astronautica antică,
că toate păsările de azi, ar fi putut să rezulte dintr-o singură creatură?
Cum este posibil, ca păsările şi anumite reptile,
cu gene de dinozaur, au fost capabile să evolueze?
Conform evoluţiei, toţi dinozaurii au murit de aproximativ 60 de milioane de ani.
În primul rând, există multe speculaţii care argumentează asta.
S-a spus că a fost un impact creat de un meteorit.
Dacă acest lucru ar fi adevărat, de ce numai dinozaurii au murit?
Ar trebui ca toate tipurile de animale să fie omorâte pe Pământ,
în cazul unui impact cu un meteorit. Aşa că nu e cazul.
Deci, întrebarea este: de ce au murit numai dinozaurii?
Unele creaturi cu care suntem familiarizaţi au supravieţuit,
cum ar fi: gândacii de bucătărie, crocodili, rechini, şopârlele.
Există posibilitatea ca unele să trăiască în abisurile oceanului sau în lacuri neexplorate.
Noi încă nu ştim.
Avem o serie de rapoarte de monştri în lacuri, din întreaga lume.
Cel mai celebru, desigur, Loch Ness din Scoţia.
Sunt aceşti dinozauri, supravieţuitorii de acum 65 de milioane de ani în urmă
şi care au găsit o nişă ecologică pentru a supravieţui?
Pentru sceptici, care cred că dinozaurii au murit cu 65 de milioane de ani în urmă,
am cazul Coelacanth.
Acesta este un peşte aşa-numit fosil,
care a fost descoperit în largul coastei Madagascarului, în 1938.
Se credea dispărut de milioane de ani. Acesta a precedat de fapt dinozaurii.
Este un peşte mare, de aproximativ 1,5- 2 metri în lungime şi peste 45 kg.
Este posibil ca aşa-numiţii puii evolutivi de dinozauri,
sunt un rezultat al intervenţiei extraterestre,
că teoreticienii în astronautica antică asta cred?
Şi dacă da, cum şi de ce?
Unii cred că răspunsurile pot fi găsite înşişi în oasele dinozaurilor.
În 1993, paleontologul Mary Schweitzer, publică un studiu revoluţionar,
cu privire la osul fracturat de la piciorul unui Tyrannosaurus rex,
presupus a fi de aproape 70 de milioane de ani.
Schweitzer a descoperit rămăşiţele unor vase de sânge, ce părea a fi celule întregi.
Descoperirea ei a contrazis majoritatea oamenilor de ştiinţă, care au crezut mult timp
despre perisabilitatea ţesutului moale a corpului dinozaurilor.
Eu cred că posibilitatea de a găsi proteine sau porţiuni de ADN,
să zicem, la animalele care au trăit acum sute de milioane de ani în urmă,
este cu siguranţă interesant, deoarece aceasta deschide o lume a paleogenetici,
o lume în care ne putem uita la structura genetică a acestui organism vechi,
într-un mod în care, n-am fost în măsură s-o facem până acum.
Gândirea actuală a fost că tot ce e de natură moale şi sa osificat,
n-ar exista astăzi.
Cercetarea ei pare să arate,
că ar putea fi mostre de ADN în interiorul fosilelor de dinozauri,
care ar putea fi extrase şi ar putea fi folosite pentru a recrea de fapt,
unul sau mai mulţi dinozauri, pentru a oferi de fapt, un adevărat Jurassic Park.
Dacă cercetătorii ar putea extrage ADN-ul viabil de la fosilele de dinozauri,
este posibil, ca extratereştrii să fi fost pionieri în tehnica asta de mii,
sau poate milioane de ani în urmă?
S-ar putea ca ei să fi manipulat materialul genetic,
pentru a reduce numărul speciilor şi probabil mai uşor de gestionat?
Consider că este posibil, ca Coelacanth să fi supravieţuit,
din cauza unei garanţii directe de către extratereştrii.
Aceştia s-ar putea să fi salvat ADN-ul Coelacanth
şi reintroducerea Coelacanth-ului în oceanele lumii,
după milioane de ani, ce a fost dispărut.
E valabil şi pentru crocodili, broaşte ţestoase
şi toate acele animale pe care le cunoaştem astăzi,
care au supravieţuit de pe vremea dinozaurilor.
Este foarte greu de spus, ce s-ar fi întâmplat,
dacă marii dinozaurii ai erei Mezozoice, n-ar fi dispărut.
Nu e nici o îndoială, că lumea aşa cum o ştim astăzi,
în opinia mea, trebuie să fi fost creată, după dispariţia dinozaurilor.
Poate că a fost făcută de către extratereştrii,
deoarece în cazul în care dinozaurii ar fi supravieţuit,
ar fi ocupat Pământul şi asta nu era în planul lor.
Planul lor a fost de a crea ceva asemănător lor, cum ar fi o fiinţă umană.
Deci, dinozaurii nu erau de ajutor în acest joc.
S-ar putea ca dispariţia dinozaurilor,
să fi fost de fapt o exterminare planificată de către extratereştrii?
S-ar putea ca unii dinozauri să fi supravieţuit şi
chiar au coexistat cu omul şi încă mai există într-o altă formă?
Poate că răspunsurile zac îngropate în fiecare regiune a globului nostru.
Poate că avem multe de învăţat despre dinozauri,
dar cărămida de căpătâi, e descoperirea adevărului despre natura extraterestră,
a cele mai ciudate creaturi, care a trăit vreodată pe Pământ:
Noi înşine.
Traducerea şi sincronizarea: Colmi