Cele mai mari civilizaţii ale antichităţii foloseau
energia electrică.
Electricitatea este unul din acele lucruri pe care
culturile antice par a le fi valorificat în moduri
pe care noi încă nu putem să le concepem.
Microunde generatoare de energie,
produse la Marea Piramidă de la Giza.
Întrebarea nu este dacă au folosit energia electrică,
întrebarea este de unde au cunoştinţele pentru obţinerea ei?
Şi grila energetică fără fir în toată lumea.
A fost un emiţător cosmic de energie
pentru necesarul acestor fiinţe celeste.
Au avut strămoşii noştri capacitatea de
a colecta şi de a valorifica acea energie?
Dacă da, de unde au venit aceste cunoştinţe avansate?
Această dovadă de reacţie nucleară, care poate fi văzută
este reziduul uneia dintre centralele electrice
vechi folosite de extratereştri.
Milioane de oameni din întreaga lume cred că, în
trecut am fost vizitaţi de fiinţe extraterestre.
Dacă ar fi adevărat?
Au ajutat extratereştrii antici la modelarea istoriei noastre?
Şi ce surse secrete antice de energie pot fi aflate
de la aceste centrale electrice extraterestre?
Sourced By: Deafdude
sync by Bellows www.addic7ed.com
Western Stone, Ierusalim, Israel.
Aproximativ 544 de tone.
Statuia Ramesseum, Teba, Egipt.
900 milioane de tone.
Trilithon, templul lui Jupiter, Baalbek, Liban.
2177 de tone.
Peste tot în lume există situri antice care dezvăluie
o cunoaştere avansată, despre care arheologii cred au fost realizate
cu sclavi şi instrumente simple.
Motivul pentru care sunt convins că tehnologia sofisticată a fost
folosită în prelucrarea acestor roci vechi se datorează faptului că,
dacă mergem la o carieră de piatră de azi şi observăm scopul
maşinilor necesare pentru a realiza lucruri similare,
ei bine, aceste maşini sunt uriaşe.
Sunt maşini electrice.
Instrumente puternice.
Şi dacă explicaţia arheologilor este că toate aceste lucruri au
fost realizate cu obsidian sau cu oase de pui...
Îmi pare rău dar, nu rezistă.
Există temple care sunt construite folosind blocuri,a
căror greuate variază între 50 şi 200 de tone.
Sunt mult prea mari pentru oamenii care nu aveau roata,
nu aveau scripete şi nici instrumente pentru
a muta aceste blocuri.
Pentru mine este un mister, care trebuie să fie explicat.
Fie o tehnologie pe care nu o înţelegem, sau dacă
cineva doreşte să fie foarte speculativ, o influenţa externă.
Ar putea ca, doar forţa oameniilor să fi fost suficientă
pentru a gestiona astfel de eforturi colosale?
Sau pentru aceste minuni ale ingineriei e nevoie de ceva mai mult?
Cariera Stone Valley; Riverside, California.
Februarie, 2012.
Un monolit de granit masiv, de aproape 310 tone, este pregătit
să fie mutat peste 160 km pentru a deveni parte a unei
expoziţii a Muzeului de Artă din Los Angeles.
Lucrătorii din 100 echipe de utilităţi, o macara de 635 de tone,
şi 44 trailere cu remorcă de peste 2400 de cai putere au fost
necesare pentru a muta blocul de granit.
A fost nevoie de cricul hidraulic care să ridice
bolovanul de pe sol, lucru incredibil de dificil...
construirea unor grinzi din oţel sub el, introducerea a 208 anvelope
sub aceste grinzi din oţel, având o unitate de putere care
trage şi una care împinge, şi cu toate acestea
viteza de deplasare a fost de aproximativ 8 km pe oră.
Blocul de granit, numit "Levitated Mass"
este o sarcină utilă gigantică pentru standardele moderne de
construcţii... dar este mică în comparaţie cu
multe din blocurile solide din piatră mutate de către constructorii antici.
Din punctul meu de vedere, este aproape imposibil iei o
piatră de 340 de tone şi să o muţi fără...
tehnologia modernă a zilelor noastre.
Aceasta mă pune pe gânduri.
Am..., am..., habar n-am.
E o nebunie doar să te gândeşti la asta.
Cum au mutat strămoşii noştri monoliţii, unii fiind
de peste cinci ori mai mari decât "Levitated Mass", fără
ajutorul maşinilor de mare putere?
Cercetătorii cred că anticii au folosit energia
nu numai pentru a muta piatră solidă, ci şi la tăiatul ei.
Şi probele pot fi găsite pe faţa unei
stânci, îngropată în Munţii Anzi.
Ollantaytambo, Peru.
Pereţii acestei vechi cetăţi montane vechi ne
fac să credem, după cum spun unii experţi, că mii
de meşteşugari au fasonat şi au tăiat piatră solidă
cu o precizie atât de mare, încât în prezent ar putea fi
realizată numai cu maşini-unelte de mare putere.
Găsim secţiuni de piatră uriaşe în formă de cub, andezit,
care este foarte greu, au fost decupate din munte cu
mare precizie, astfel că, nu putem găsi nici
o zgârietură pe suprafaţa pietrei.
Muchiile, de asemenea, nu sunt ascuţite... acestea sunt perfect
rotunjite şi nimeni nu poate preciza modul în care a fost realizat.
Capacitatea de a potrivi perfect la montaj pietre
de câteva tone, astfel încât să nu încapă nici un fir de păr
între ele, nu este o chestiune de perseverenţă sau de orele muncite.
E o chestiune de tehnologie.
Este într-adevăr făcută pentru perfecţiune.
Perfecţiune nu doar cu blocuri mici de piatră,
dar şi cu blocuri de piatră care cântăresc sute de tone.
Eu cred că Ollantaytambo este dovada a civilizaţiei umane avansate
de pe Pământ, care a fost în întreaga lume şi a avut unelte electrice.
Dacă strămoşii noştri utilizau instrumente sofisticate,
care funcţionau cu energie electrică, au existat şi alte
aplicaţii ale acestei tehnologii,
în afară de mutat şi tăiat piatră?
Peste tot în lume există civilizaţii extraordinar
de avansate, cu sisteme urbane.
Pompele pe care le avem astăzi în sistemele de
livrarea apei, manipularea deşeurilor, tehnica foarte
sofisticată folosită în agricultură ar trebui să ne dea o
imagine de ansamblu al nivelului tehnologic care îl aveau.
Singurul lucru pe care l-am găsit este piatra
din care au fost construite toate aceste structuri antice.
Tot ceea ce a fost construit pe lângă acestea, care au avut
probabil, componente electrice, au dispărut, din cauză că numai
piatră poate rezista testului timpului.
Este posibil ca civilizaţiile dominante ale antichităţii au
fost în măsură să ajungă la acest nivel,
datorită tehnologiilor pe baza energie?
Şi dacă da, care a fost acea sursă de energie?
Poate găsim indicii printre artefactele antice mesopotamiene.
Muzeul Naţional din Irak.
În 1938, directorul muzeului descoperă în arhive vase de
lut ars şi cilindri de cupru care puteau fi
utilizate că celulele galvanice.
Dispozitivele vechi de aproape 2.000 de ani, numite
"Bateriile din Bagdad" sunt considerate a fi anterioare
bateriei cu celule cu mai mult de 1.000 de ani.
Arheologii speculează că ar fi putut fi folosite pentru a aurirea
bijuteriilor decorative din argint.
Bateriile din Bagdad găsite în Irak, aproximativ
o duzină, pot genera în jur de patru volţi.
Acum, o lanternă modernă poate fi alimentată de o
baterie de nouă volţi.
Dacă o baterie de această dimensiune generează în jur de patru volţi,
ce se întâmplă dacă am mari dimensiunea la aproximativ doi metri?
Asta ar putea genera 20, 30, 50 V şi să aibă suficientă
putere pentru a utilizată în acelaşi mod cum o facem astăzi.
Oamenii de ştiinţă sunt de acord că bateria Bagdad
este o dovadă că omul antic avea mijloacele
de a crea energie şi înţelegea modul de folosire a ei.
Dar există dispozitive mai complexe, care pot
finctiona cu electricitate?
la 600 km sud de platoul Giza se afla Templul lui Hathor.
De aproape 4000 de ani, pe holurile acestui monument
se găsesc imagini ciudate, dar un relief descrie ceea ce
mulţi teoreticieni cred că reprezintă dovada că
anticii au foloseau energia.
Ei l-au numit "Becul din Dendera."
Aici este o replică a becului care este descris
în reliefurile de la Dendera, Egipt.
Ce e interesant la acest bec este faptul că, pe relieful de
pe perete, vom vedea că becul este de fapt conectat
la ceea ce pare a fi o sursă de alimentare.
Întreaga idee despre egiptenii antici,că au folosit iluminatul
electric, iar acest lucru s-a întâmplat, probabil, în
templele din întreaga lume...
Nedumerirea egiptologilor este cum au reuşit oamenii să picteze
în subteran, la adâncime, aceşti pereţi, fără torţe că surse de lumină.
Explicaţia lor este că au folosit un sistem complex
de oglinzi pentru a reflecta lumina, câteva minute în timpul
zilei, în interiorul acestor morminte.
Dar o altă explicaţie, desigur, ar fi faptul
că ei au folosit iluminatul electric..
Oare strămoşii noştri aveau cunoştinţele de
a genera electricitate, cu mii de ani înaintea omulului modern?
Sau este posibil ca ei să fi primit cunoştinţele dintr-o
sursă din altă lume, aşa cum susţin unii teoreticieni?
Electricitatea este unul din acele lucruri pe care culturile
antice par a le fi valorificat în moduri
pe care noi încă nu le putem înţelege.
Atunci când ne uităm la lucruri, cum ar fi energia
electrică, de unde ar fi obţinut aceste informaţii?
Avem tot felul de poveşti, mitologii
şi legende în care zeii, care, în realitate, erau
extratereştri au dăruit omului tehnologie, sub
formă de energie electrică.
De exemplu, atunci când Dumnezeu a zis: "Să fie lumină",
în Vechiul Testament, sau atunci când Prometeu a dat omului focul.
Rugul aprins şi Flacăra eternă de la Templul lui Apollo, toate
acestea, teoretic, ar fi putea fi tehnologie.
Întrebarea nu este dacă au folosit energia, întrebarea
este de unde au venit cunoştinţele cu care ei au obţinut energia?
Există într-adevăr dovezi printre ruinele civilizaţiilor
antice,care să arate că omul a avut acces la tehnologii
sofisticate, care funcţionau cu energie?
Şi în acest caz unde sunt centralele electrice,
care generau energia electrică?
Poate că sunt încă aici, ascunzându-se la vedere.
Necropola de la Giza, Egipt.
1993.
O echipă de ingineri a utilizat un aparat
de fotografiat, operat de la distanţă, într-o încercare de
a descoperi adevărata funcţie a ceea ce se crede a fi o galerie
de ventilaţie care duce la presupusa Camera a Reginei din Marea Piramidă.
Descoperite în anul 1872, arheologii au considerat mult
timp aceste tuneluri înguste că, ar fi canale de ventilaţie.
Acest robot a rulat prin acest canal, prea
mic pentru un om pentru a se deplasa prin el şi găseşte
o uşă cu două cleme
mici de metal.
Potrivit arheologilor, usa şi mânerele metalice
au fost în mod intenţionat construite ca un pasaj simbolic
prin care regina va deplasă până în
lumea de dincolo.
Dar unii cercetători au spus că acest pasaj a fost
conceput intenţionat cu această uşă de blocaj.
Şi de ce... pe un platou plin cu piramide monumentale,
despre care se spune că sunt morminte regale...
Marea Piramidă este s ingura cu o astfel de uşă?
Egiptologii sunt foarte mândri să spună că piramidele
sunt morminte şi că au fost jefuite în trecut,
la un moment dat.
Dar de fapt am găsit în secolul 20 un număr
de piramide ale căror camere centrale sunt intacte.
Şi când au deschis sarcofagul au descoperit
că sarcofagul era tot gol.
Dacă Marea Piramidă nu a fost un mormânt,
care a fost adevăratul ei scop?
În mai 2011, o altă echipă de cercetători a venit pentru
a explora mai departe galeria blocată spre Camera Reginei.
De data aceasta, echipajul a folosit un robot echipat cu o micro-camera de
capabilă să se strecoare printr-o gaură şi să dezvăluie ceea ce este dincolo de uşă.
Când au pătruns dincolo de uşa mică
au găsit o cameră ascunsă în interiorul piramidei.
Ceea ce au descoperit au fost nişte accesorii de cupru sau metalice.
O altă caracteristică a acestor accesorii de metal
din spatele uşii arata că au fost corodate.
Cameră s-a uitat în jos şi a scanat podeaua şi
am văzut nişte marcaje roşii.
Eu cred că sunt simboluri electrice.
Dar de ce erau acolo?
Ar putea fi aceste artefacte dovezi reale că energia electrică
a fost cândva prezenta în structură?
Ar putea Marea Piramidă de la Giza să nu fi fost
construită pentru a servi drept mormânt regal, ci ca
o centrală electrică, după cum susţin unii cercetători?
Dacă respingem teoria mormântului şi ne uităm
la piramida în sine, vom vedea ceva ce inginerii de azi
pot încerca să înţeleagă.
Ceea ce avem este o clădire foarte, foarte precisă,
care are o eroare de câţiva milimetri.
E ceva care este foarte demn de remarcat, şi nu
indică o cultură agrară simplă.
Deci, avem este ceva care este aproape că o maşinărie.
Dacă Marea Piramidă a fost o maşinărie sofisticată,
potenţial capabilă să producă energie,
cum funcţiona?
Unii cercetători cred că pot fi găsite indicii
dacă explorarăm sub piramidă.
În anul 2000, inginerul John Cadman a venit cu o
teorie conform căreia egiptenii pompau apa din
Nil într-o cameră mică de sub Marea Piramidă.
Pompa ar putea crea o presiune hidraulică intensă,
care determină întreaga piramida să vibreze.
În camera din subteran există dovezi care ne arată că a existat
apa în ea şi că există
eroziuni cauzate de apă
pe podea, şi pe tavan.
A fost un generator de impulsuri hidraulic.
Având un val rarefiere, care este un val de presiune
extrem de scăzută, care a lovit tavanul în mod repetat
şi a dus la cioplirea lui.
Şi aceasta este de la valurile de compresie
care au lovit plafonul.
E foarte evident.
Dacă teoria lui Cadman se dovedeşte a fi adevărată,
care ar fi fost scopul pulsului hidraulic?
Inginer Chris Dunn considera răspunsul poate fi găsit prin
examinarea în continuare a canalelor spre aşa numită
Camera a Reginei, unde au fost descoperite urme
de zinc şi acid clorhidric.
Cred că hidratul de zinc era introdus prin
canalul nordic şi acidul clohidric diluat
era introdus în cameră prin canalul sudic.
Există urme pe pereţii camerei.
Dunn sugerează că cele două substanţe
chimice turnate prin canale se amestecau în
Camera Reginei, declanşând reacţia.
Aceasta vas reprezintă Camera Reginei.
Prin tuburi vom turna hidrat de zinc...
şi apoi acid clorhidric.
Când aceste două lichide sunt împreună are loc o reacţie
chimică al cărei produs de reacţie este hidrogenul.
Şi puteţi vedea
ieşind vaporii de hidrogen.
Acolo avem reacţia.
Dunn speculează că gazul de hidrogen a
trecut din Camera Reginei în Camera Regelui.
Atunci vibraţiile de la piscină subterană au energizat
atomii de hidrogen într-un fascicul energetic de microunde.
Dovezi care indică utilizarea hidrogenului
pot fi găsite în Camera Regelui.
Există un canal în Camera Regelui cu dimensiunile de 8.4 cu 4.8,
potrivit pentru un ghid de undă pentru MASER, sau
amplificare de microunde
prin emisie stimulată a radiaţiei.
Apoi putem propune multe idei diferite
despre ceea ce au făcut cu ea.
E posibil ca Marea Piramidă de la Giza,
să fi produs energie în trecutul îndepărtat?
Şi este posibil ca energia să fi fost folosită de constructorii
timpurii pentru instrumente avansate cum ar fi "Becul din Dendera"?
Folosindu-ne imaginaţia putem veni cu tot felul de dispozitive
care pot fi alimentate cu acest tip de energie.
Adică totul este posibil.
Vechii egipteni au demonstrat un nivel excepţional de calificare
în tot ceea ce au creat în timpul Vechiului Regat,
dar rămâne întrebarea... l-au făcut pe cont propriu,
sau avut acces la unele informaţii sau tehnologii
care nu erau de pe Pământ?
Dacă Giza era, de fapt, o centrală electrică, energia
putea fi utilizată pentru scopuri neobişnuite,
aşa cum sugerează unii teoreticieni?
Şi dacă energia de la Giza a fost atât de puternică,
putea să fi călătorit dincolo de Egipt?
Răspunsurile pot fi găsite într-un material care leagă
Giza de un tip special de monolit, unul care
există pe continentele din toată lumea.
Templul soarelui de la Abu Gorab, Memphis, Egipt.
În 1898, o echipă de excavare a Muzeului din Berlin a descoperit
baza unui obelisc masiv, estimat a fi avut, pe vremuri,
peste 50 de metri înălţime.
Conform textelor antice egiptene de la Edfu, construcţiile
de la Abu Gorab erau cunoscute sub numele de " Locul Zeilor ".
Egiptologii îl ştiu că fiind un loc în care anticii
se simt conectaţi la energiile divine.
Se spune că acesta este locul unde faraonii şi preoţii
au experimentat o conştiinţă superioară
prin intermediul vibraţiilor transmise prin obelisc.
Acest obelisc antic a fost folosit ca un marker geodezice,
indicând sursa unui anumit tip de energie antică.
Poate nu energie spirituală, dar energie
electrică, fizică, pe care au fost capabili să o valorifice.
În timp ce oamenii de ştiinţă cred că Abu Gorab a fost locul
unuia din cele mai mari obeliscuri construite vreodată,
monoliţi de forma similară au fost găsiţi, în sute de
variante, în toată lumea.
Improprii pentru adăpost, depozitare, sau puncte de observaţie mai înalte,
aceste obeliscuri au servit un alt scop mult mai important.
Există dovezi că obeliscurile sunt
în contact cu energiile naturale ale Pământului.
Întregul concept este de a lua aceste energii naturale
ale Pământului şi le manipula sau transforma.
Este o energie subtilă, dar pentru cei care au dispozitive
şi tehnologii pentru a vedea şi de a măsura această energie,
e ceva care poate fi folosit.
Cred că obeliscurile sunt un fel de ace de acupunctură pentru Pământ,
concentrând şi, eventual, vindecând meridianele energetice
neechilibrate ale planetei, şi culturile antice ştiau
cum să facă asta.
Un număr mare de obeliscuri sunt construite din granit...
o piatră care conţine concentraţii mari de cristal
de cuarţ,foarte receptiv energetic.
Datorită structurii sale cristaline, cuarţul are capacitatea
de a converti vibraţiile naturale ale Pământului în
energie utilizabila de către o proprietate numită piezo-electrica.
Piezo se referă vibraţie sau oscilant,
iar electric se referă la electricitate.
Acest lucru înseamnă că puteţi folosi energie electrică
pentru a le face vibreze mecanic.
Şi când vibrează mecanic, pot genera energie electrică.
Cristalele au fost folosite de-a lungul
istoriei în construcţia diferitelor invenţii, tehnologii
şi tot felul de lucruri.
Ceasul de la încheietura mâinii ar putea fi o tehnologie
care foloseşte cristale de cuartz.
Cristalele sunt literalmente un instrument tehnologic care
este esenţial, pentru transformarea energiei, adică ia energia dintr-o
stare şi, în esenţă, face conversia în altă stare.
Oare culturile antice care au construit obeliscurile
înţelegeau proprietăţile tehnologice ale cuarţului?
Oare foloseau obeliscurile pentru a transmite energie pe distanţe mari?
Teoreticieni cred că da şi probele pot fi găsite
studiind munca lui Nikola Tesla.
În iulie 1899, renumitul om de ştiinţă a inventat
o modalitate de a transmite energia electrică prin aer,
fără fir, peste tot în lume.
Prin valorificarea conductivităţii naturale a Terrei... sau ceea ce
Tesla numea " undă electrice staţionară ", emiţătoare gigant
puteau trimite şi primi cantităţi nelimitate de energie
electrică curgând că o apă invizibilă.
Iar una dintre componentele-cheie din sistemul lui era cristalul de cuarţ.
De obicei atunci când avem de-a face cu energia
undelor electromagnetice vorbim şi despre o formă de propagare.
E că lanterna... o porniţi şi luminează.
Se propagă prin spaţiu de la un loc la altul.
Unda staţionară este un fenomen diferit, deoarece
undă doar oscilează într-un singur loc şi energia se duce
între două regiuni diferite, înainte şi înapoi.
Tesla a propus şi a încercat să construiască acest sistem
de transmisie a energiei fără fir.
El a construit Turnul Wardenclyffe în Long Island, New York.
Tesla a avut de gând să conecteze acest turn la o
centrală electrică şi să emită energie electrică.
Potrivit lui, nave antigravitaţionale şi-ar
lua energia din aceste turnuri.
Vapoare, maşini şi uzine şi-ar putea lua energia din
această reţea de difuzare a energiei.
Descoperirea tehnologică a lui Tesla a fost o inovaţie ştiinţifică
modernă,?sau este o redescoperire a unei
tehnologii extraterestre pierdute?
Cercetători cred că, la fel ca Tesla, constructorii din vechime au descoperit
abilitatea de a valorifica şi a difuza energia Pământului,
iar echivalentul antic al turnului Wardenclyffe al lui
Tesla poate, a fost Marea Piramidă.
Pereţii din acest monument masiv conţin o concentraţie
mare de cristal de cuarţ, iar unii cred că Marea Piramidă
coroborata cu obeliscurile puteau fi o reţea globală
de energie fără fir.
Piramidele erau de fapt dispozitive geo-mecanice.
Cu alte cuvinte, erau ataşate de Pământ.
Ele au fost reglate să rezoneze cu frecvenţele Pământului şi au
transformat energiile Terrei în energie electromagnetică.
Obeliscurile însăşi, în special cele pe care le găsiţi în Egipt,
sunt de fapt, antene uriaşe de cristal, şi pot transmite energia
în acelaşi mod în care vroia
marele inventator, Nikola Tesla.
Obeliscuri au fost construite
drept conductori antici de energie?
Şi a fost produsul omului sau ar putea fi rezultatul
unei inteligenţe din altă lume,
aşa cum susţin teoreticienii?
Noi ştim că obeliscurile simbolizează această puterea zeilor.
În partea de sus a obeliscului este o piramidă mică; piatra ban-ban.
Şi despre piatra de ban-ban, se spune că a fost un dispozitiv
de comunicare cu zeii.
Este posibil ca în interiorul unor piramide putea fi un fel
de energie sau un fel de
echipament, care generează unde.
Mi-aş putea imagina că unii dintre zeii reali,
extratereştri,acum câteva mii de ani au lăsat nişte urme
de tehnologie în interiorul piramidei.
Şi această tehnologie a fost super-moderna şi puternică.
Ar putea ca numeroasele obeliscuri găsite în diverse
situri din întreaga lume să fie de fapt rămăşiţe ale
unui sistem energetic mult mai sofisticat decât oricare altul de azi?
Şi este posibil strămoşii noştri să fi construit şi alte
tipuri de centrale electrice cu mii de ani în urmă, care pot fi
considerate a fi de ultimă oră şi la standardele secolului 21?
Unii cred că răspunsul
poate fi găsit în munţii Himalaya.
Valea Indusului, Pakistan.
1922.
Societatea Arheologica din India descoperă rămăşiţele
celui mai mare oraş antic al civilizaţiilor care au
trăit în Valea Indusului... Mohenjo-Daro.
Artefactele şi arhitectura sitului indicau o metropolă
prospera acum 4600 ani.
Dar rămăşiţele scheletice găsite printre ruine spun o poveste enigmatică.
Am înţeles că au găsit acolo
cenuşă şi schelete radioactive.
Şi astfel a apărut ipoteza unui eveniment
care au implicat şi radiaţii.
Şi este posibil să fi fost un fel de explozie
nucleară cu mult timp în urmă.
Problema este că, pentru a face acest lucru, dacă este cazul,
ar trebui să aibă o tehnologie foarte avansată.
Aceşti oameni erau morţi pe stradă.
Cu scheletele radioactive.
S-a găsit şi ceramică care era topită.
Este ca şi cum a avut loc o detonare a unei bombe atomice
distrugând în totalitate aceste oraşe şi uciderea tuturor.
Ceea ce se poate vedea poate fi reziduul uneia dintre centralele
atomo-electrice vechi folosite de extratereştri.
Dacă Mohenjo-Daro a fost distrus într-o explozie nucleară,
unde este reactorul care
a cauzat acest dezastru?
Muntele Kailash, vestul Tibetului.
La o altitudine de aproape 6700 de metri, acest munte
este unul dintre cele mai distincte din lume.
Aceasta are o formă foarte interesantă, pentru un munte.
Într-o parte are formă de con şi formă de piramidă în cealaltă parte.
Şi exact această formă o vedem şi în altă parte,
Sumerul antic, Egiptul antic şi alte civilizaţii
antice pentru care acest obiect în formă de piramidă reprezenta
o formă de putere, un fel de legătură cu divinitatea.
În partea estică, Muntele Kailash este considerată ca
fiind centrul spiritual al Universulului şi locul
de naştere a patru dintre religiile lumii...
Hinduismul...
Budismul...
Jainismul...
and Taoismul.
De mii de ani, pelerinii religioşi au efectuat ritualul
sfânt de mers pe jos pe o distanţă de 51 de km, de-a
lungul bazei circulare, sculptate în jurul muntelui.
Toată lumea, la un moment dat, în timpul vieţii lor, trebuie
să meargă în acest loc, să vină în contact cu divinitatea.
Şi aceasta este un aspect interesant, pentru că nu ştim
prin ce se deosebeşte
acest munte faţă de alţi munţi.
Există mai multe posibilităţi.
Una dintre ele este faptul că zeii au locuit,cândva aici.
Este posibil, conform unilor teoreticieni că
Muntele Kailash să fi
fost locuit sau folosit de către zei?
Ei spun adevărata semnificaţie a acestui
munte poate fi găsită într-un detaliat desen chinezesc, antic.
Peşterile Mogao, vestul Chinei.
Între 500 i.e.n şi 1500 e.n, călugării budişti au stocat mii
de pergamente şi manuscrise în interiorul unor temple şi
altare pictate, săpate într-un deal la aproximativ 965 de km
nord, de Muntele Kailash.
Aici, în 1907, exploratorul britanic,de origine maghiara,
Aurel Stein a descoperit o cameră sigilată care conţinea
aproape 50.000 de manuscrise scrise în diferite limbi.
Aurel Stein a găsit acest loc incredibil numit
Peştera celor o mie de Buddha,
care este un fel de sală de budistă de înregistrări.
E o înregistrare scrisă de mii de texte budiste antice.
Printre aceasteasa găsit şi Sutra de Diamant, care este cel
mai vechi manuscris tipărit, cunoscut în istoria omenirii.
Colecţia de texte şi relicve antice au includeau o schemă
budistă din sec. 2 e.n. a unui munte cosmic, numit
Muntele Meru... un loc sacru, considerat a fi o
scară care leagă cerul şi pământul.
Pentru aproape o sută de ani,
desenele antice nu au atras atenţia asupra lor.
Dar, recent, diagrama a atras atenţia un om de ştiinţă
de la Northrop Grumman care este specializată în dezvoltarea
de arme avansate pentru armată.
El a spus, " Eu proiectez arme
cu fascicul de particule pentru guvern.
Îţi dai seama că asta e un plan pentru un accelerator de particule? "
M-am dus şi am comparat schema de pe Muntele Meru, cu poză a
ceea ce se numeşte ciclotron... un spărgător de atomi... care
a fost utilizat în dezvoltarea bombei
atomice pentru Proiectul Manhattan.
Se potriveau perfect unul cu altul.
Diagrama lui Aurel Stein găsită la Muntele Meru, părea să arate că
muntele Meru era un fel de accelerator de particule sau
nişte dispozitive puse unul peste altul, care aveau diferite lentile.
Aceastea ar fi format un dispozitiv care să concentreze energia.
Energia necesară funcţionării dispozitivului trebuie să fi
fost obţinută de la o uzină uriaşă de producere a energiei electrice.
E posibil ca dispozitivul din diagramă veche de 2.000
de ani din Muntele Meru să fi funcţionat cu energia
produsă de o centrală nucleară?
Miturile mongole spun că fiinţele celeste s-au luptat
între ele din cauza energiei emise din Muntele Meru.
Acest emiţător de energie hrănea sau
susţinea viaţa acestor fiinţe celeste.
Oricare ar fi fost scopul acestui dispozitiv era necesară
o sursă de energie extrem de puternică,
un tip de energie nucleară.
Şi cred că energia a venit de la Muntele Kailash.
În acest loc nu cred că se producea energia spirituală,
cred că vorbim despre un loc în care este produsă
energie brută, tehnologică.
Potenţial, vorbim despre o centrală electrică.
Ar putea că ruinele de la Mohenjo-Daro să fie dovada
că a existat o centrală nucleară în Himalaya cu
mii de ani în urmă?
Teoreticienii spun că da, şi speculează că rămăşiţele
unei reţele energetice mondiale pot fi găsite
printre ruinele sacre ale civilizaţiilor antice, în toată lumea.
Three Mile Island...
Cernobâl...
Fukushima Daiichi...
În aceste locuri sunt acum doar clădirile a ceea ce era
odată o centrală electrică înfloritoare a secolului 20.
Energia nucleară este utilizat pe scară largă în infrastructura
de astăzi, necesarul fiind foarte mare, dar, ştim că
reactorul nuclear poate deveni, eventual, instabil
şi poate cauza o topire a miezului.
La fel ca la centralele nucleare care le-am văzut
distruse, în timpurile moderne, e posibil să şi reactoarele
antice să fi explodat şi să fi provocat prăbuşirea
marilor civilizaţii?
Dacă presupunem că toate aceste centrale au fost
într-un fel conectate, şi una din centralele electrice fiind
distrusă este posibil ca, în consecinţă,
să fi condus la prăbuşirea retelelei energetice?
Unii cercetători şi ingineri din ziua de azi cred că prin
plasarea strategică de centrale electrice am făcut
la fel ca anticii care aveau locurile sfinte,
venerate nu din motive
spirituale ci, datorită
capacităţii lor de a produce energie.
Unele monumente sunt amplasate în anumite locaţii şi ne-am putea
gândi că acest lucru este întâmplător.
Dar noi,încet încet ne dăm seama că nu este chiar aşa.
Deoarece indiferent dacă este Marea Piramidă, sau Stonehenge,
sau Teotihuacan,sau orice alt loc important,energetic
vorbind, începem să realizăm că aceste locuri
au o energie încă
necunoscută de noi.
Cu siguranţă vorbim de unele cunoştinţe ale anticilor
despre această reţea şi puncte energetice...,
locuri marcate de aceste monumente.
Există o mulţime de dovezi că anticii au fost mult mai
bine conectaţi la această sursă de energie decât suntem noi azi.
Dacă inginerii din vechime luau energia dintr-o reţea
energetică, după cum cred unii cercetători...
de ce... după mii, dacă nu zeci de mii de ani...
nu mai există acea energie?
Egiptenii antici şi-au dezvoltat cunoştinţele
de-a lungul mai multor ani.
Şi trebuie să fi avut instrumente şi tehnologii
care nu mai există în evidenţă arheologica.
Ceva s-a întâmplat cu această cultură antică
care a cauzat centralele electrice să se închidă şi,
probabil, a distrus o mare parte a civilizaţiei.
Ei aveau o tehnologie incredibilă, ceea ce înseamnă
că acestea au fost mult mai vechi decât credeam noi.
Şi apoi s-a întâmplat ceva cu ei.
Fie că s-au luptat, s-au aruncat în aer, sau a fost
vreo calamitate planetară care i-a distrus.
Dar de unde avut culturile agrare... unele care nu foloseau
nici măcar roata sau animale de muncă, sau locul de muncă,
cunoştinţele necesare pentru a construi o reţea energetică
planetară, precum şi centralele electrice pentru acea reţea?
Conform teoriei, extratereştrii au fost
întotdeauna motivaţi de a
ajuta civilizaţia umană.
Ne-au dăruit atât de multe cunoştinţe, încât energia
electrică este la mintea cocoşului.
Toate aceste culturi antice au avut în comun este că au
povestiri şi artefacte care sunt menite să-i onoreze pe
cei care le-a dat această cunoaştere, adică pe " zei ",
zeiii fiind extratereştri.
Este posibil ca fiinţele extraterestre care au ajutat oamenii
antici să creeza reteua globală de centralele electrice sofisticate,
în trecutul îndepărtat... reţea care ar fi alimentat
dispozitivele utilizate pentru a crea cele mai mari
mistere arheologice ale civilizaţiilor antice?
Oamenii de ştiinţă moderni doar redescoperă acum tehnologie
energetică folosită de către anticii?
Ar putea că rămăşiţele acestei surse de energie de mult uitate
s-a releve o legătură cerească?
Una care a dus la dezvoltarea
rasei umane din trecutul îndepărtat...
şi, probabil, să ne ajute iar, în viitor?
sync by Bellows Traducerea nimeni