Stranii ritualuri de înmormântare...
Discutăm despre
un anume tip de călătorie în altă dimensiune pentru iniţierea spiritului.
Încăperi lucrate cu grijă, umplute cu obiecte misterioase...
Faptul că aceste nave existau în interiorul
mormintelor mă face să cred că ei încercau să atingă unele
tărâmuri extraterestre.
Şi au fost găsite bizare coline funerare pe tot globul.
Când priveşti mai atent la o structură din interiorul
aliniamentelor celeste, începi să te întrebi, a fost acolo
un contact între unele dintre aceste zone?
Erau mormintele predecesorilor noştri antici, de fapt,
porţi de intrare spre viaţa de după moarte?
Sau, într-adevăr, ele încercau să conecteze omul modern
cu predecesorii noştri din alte lumi?
Trebuie să vă întrebaţi dacă ele sunt, poate,
hărţi de îndrumare a morţilor înapoi în sistemele stelare,
de unde au venit, de fapt.
Milioane de oameni din întrega lume cred
că am fost vizitaţi în trecut de fiinţe extraterestre.
Dacă ar fi adevărat?
Au ajutat într-adevăr extratereştrii la modelarea istoriei noastre?
Şi dacă este aşa, puteau secretele anticelor morminte să dezvăluie
un plan din alte lumi pentru umanitate?
Traducerea şi adaptarea ~ Pterodactyluss20 ~
sincro de bellows
SECRETELE MORMINTELOR Sezonul 5, Episodul 6
Valea Regilor, Egipt.
Taj Mahal, Agra, India.
Şi mormântul regelui Pakal, Palenque, Mexico.
Au fost găsite peste tot în lume impresionante situri mortuare datate
ca fiind de mii de ani.
Conform majorităţii cercetătorilor, aceste locaţii sunt
locurile de odihnă veşnică pentru liderii antici.
Dar puteau ele servi într-un mod mai profund, poate
scopurilor extraterestre?
De ce avem majoritarea acestor construcţii masive
de morminte în îndepărtatul trecut?
Ei bine, conform textelor şi tradiţiilor antice,
zeii le-au dat predecesorilor noştri aceste cunoştinţe.
Dacă singura funcţie a criptelor a fost de casă a morţii, atunci de ce efectiv
toate au fost legate de noţiunea de energie spirituală,
imagini astronomice, şi o puternică credinţă în existenţa
altor lumi, dovedite mai spirituale?
Toate culturile împărtăşesc această noţiune că cineva deschide
o cale, deschide o poartă stelară, deschide un drum spre altă
dimensiune, ca spiritul să se poată întoarce.
Ştim ce înseamnă asta, pentru că spiritul pleacă într-o
călătorie spre viaţa de apoi.
Îm lumea antică, exista părerea
că această viaţă pe care o ducem, această viaţă fizică,
ne oferă posibilitatea să ne pregătim pentru un destin măreţ, ce zace
dincolo de această viaţă.
Ar fi putut anticele monumente funerare să sevească cu adevărat
altui scop, mai extraterestru, poate ca portaluri de reunire
a decedaţilor cu fiinţe celeste?
Mulţi adepţi ai astonauţilor antici cred că răspunsul poate fi găsit
studiind mai detaliat textele misterioase din Egiptul antic.
Saqqara... Situat pe malul vestic al fluviului Nil,
32 km la sud de Cairo, acest sit arheologic este unul
dintre cele mai vechi şi largi cimitire din tot Egiptul.
Egiptologii au denumit aceste monumente, morminte.
Dar pentru egipteni, ele nu sunt morminte, sunt porţi
spre lumea cealaltă.
Prin aceste structuri regele va începe
o călătorie în lumea de dincolo, în ideea de a înfrunta obstacole,
pericole şi ameninţări.
Şi dacă va depăşi aceste ameninţări, va găsi
trecerea în regatul de dincolo al lui Osiris.
Dominând imensa necropolă, se află
piramida regelui Teti, primul conducător al celei de-a VI-a dinastie a Egiptului.
Teti şi-a construit piramida învecinată cu templul mortuar în perioada
domniei sale, cu mai bine de 4.000 de ani în urmă.
Păşesc pe ceea ce a mai rămas din antica
şosea a regelui Teti I... aceasta este piramida lui... şi aici
templul lui mortuar grav ruinat.
Acum, această piramidă este foarte importantă, conţine
cele mai vechi şi bogate scrieri din lume, Textele Piramidei.
Conform arheologilor, Textele Piramidei
reprezintă o colecţie de antice scrieri religioase
egiptene, datate ca fiind dinainte de 2400 î.Ch.
Ele conţin referiri despre Osiris, zeul egiptean al
lumii de dincolo şi descrieri despre cum să pregăteşti rămăşiţele
faraonului în timpul călătoriei sale spre ceruri, după moarte.
Textele Piramidei fac toate referiri la stele.
Totul este despre regele ce ajunge la o stea.
Totul este despre regele ce urcă la cer şi se alătură
lui Osiris - Orion în cer.
Conform teoreticienilor astronauţilor antici,
Textele Piramidei nu numai îndrumă faraonul în viaţa de dincolo,
ele de fapt dau instrucţiuni despre cum faraonul
ar putea călători spre alte lumi.
Ceea ce este important să conştietizăm,
e că egiptenii spun că acum 25.000 de ani zeii trăiau împreună cu ei.
Apoi ei au dispărut din nou.
Ceea ce spun Textele Piramidei este că...
e că în mod special egiptenii, bineînţeles,...
sunt în stare să ajungă din nou la zei.
Pentru asta trebuie să murim, dar odată morţi, suntem apţi
să ne alăturăm încă odată zeilor.
Vorbim aici despre un fel de călătorie în altă dimensiune
pentru iniţierea spiritului.
Îngropate în deşert de secole,
ruinele de la Saqqara ascund un alt mister antic,
la doar 800 de metri de piramida regelui Teti.
În 1850, arheologul francez Auguste Mariette face
o descoperire uluitoare.
A dezgropat o masivă criptă.
Este cea mai stranie şi misterioasă locaţie.
Pare a fi în inima lumii de sub pământ.
Este greu să descrii... e ca şi cum trăieşti în cealaltă lume,
lumea morţilor.
Serapeum-ul conţine enorme sarcofage
făcute din granit, ce se crede că ar fi fost
adus din oraşul Aswan, aflat la aproape 970 km distanţă.
Acesta este doar unul dintre multele sarcofage ce se află aici,
zeci şi zeci de sarcofage.
Şi cântăresc în jur de 70 de tone fiecare.
Sunt făcute dintr-un bloc întreg de granit.
Dar adevăratul mister este cum au reuşit să-l taie aşa perfect...
precizie de ceas elveţian, atât de neted.
Când priveşti în interiorul sarcofagelor,
observi că partea interioară a capacului, se potriveşte perfect cu
partea verticală din interiorul sarcofagului.
Direct în partea opusă, aveţi aceeaşi situaţie, ceea ce înseamnă că
aceste două planuri, aflate faţă în faţă, trebuie că erau perfect paralele.
Cu adevărat, este uimitor.
Simpla întrebare a teoreticienilor astronauţilor antici este cum
ar fi putut muta egiptenii antici aceste pietre gigantice
sute de kilometri şi apoi le-au vârât în labirintul subteran.
Şi cu ce scop?
Iată cum, avem o mare problemă.
Imaginaţi-vă, în Egiptul antic, au săpat în rocă kilometri
şi kilometri de tuneluri subterane.
Şi în dreapta şi în stânga, au săpat nişe.
Apoi au plecat la Aswan timp de două zile.
În Aswan, au tăiat în rocă cel mai dur granit care există,
şi l-au adus, într-un complicat mod, pe care nu-l cunoaştem,
în aceste tuneluri subterane.
Şi astăzi încă, arheologii nu pot înţelege
cum au fost făcute aceste gigantice sarcofage de bazalt.
Sunt realizate perfect.
Şi cum ar fi putut chiar să le deplaseze în aceste catacombe,
ce sunt subterane.
E ca şi cum ar fi folosit levitaţia şi ar fi pus aceste "cutii"
de 70 de tone... printr-un fel de metodă magică, ca antigravitaţia.
Mulţi savanţi cred că Serapeum-ul şi
masivele sarcofage au fost construite ca lăcaş
al rămăşiţelor mumificate ale taurilor Apis.
Egiptenii credeau că aceşti tauri Apis
coborâseră din cer,
şi ar fi avut ceremonii pretenţiose cu aceşti tauri.
Dar când Mariette a deschis sarcofagele,
erau goale, nici măcar un os.
Doar o singură mumie de taur Apis a fost descoperită în sit.
Unii teoreticieni ai astronauţilor antici cred că taurul sacru
putea fi creaţia extratereştrilor,
şi de aceea aceste creaturi erau temute, nu venerate, de egiptenii antici.
Oamenilor le era frică de aceşti monştri, pentru că
ei erau creaţi de zei.
Erau animale sacre.
Aşa că aşteptau până când monştrii mureau pe cale naturală.
Şi odată ce animalul era mort, izbeau şi crăpau oasele monstrului.
Şi le puneau în sarcofage.
În Egiptul antic, fiecare creatură vie,
după moartea ei, era mumificată.
Deci, este faptul că putem găsi boxe în care avem
oase crăpate, trebuie să vă întrebaţi, de ce?
Deci fac cu siguranţă asta, după moarte, ar fi ciopârţit cadavrele
şi apoi să pună un capac de 35 de tone peste ele...
Astfel, aceste creaturi nu s-ar mai fi întors niciodată în viitor.
Ar fi putut fi construite sarcofagele
ca un fel de închisoare, pentru a preveni întoarcerea taurilor după moarte?
Sau ar fi putut servi ele pentru altceva, un scop chiar mai încifrat?
Egiptologii s-au străduit zadarnic şi nu ştiu
care este scopul acestora.
De asemenea, de ce multe dintre ele sunt goale?
Şi iarăşi te întrebi, dacă aceste boxe
nu au cumva alt scop.
Să fie într-adevăr acestea un fel de porţi stelare interdimensionale
şi atunci extratereştrii pot veni şi pleca de pe această planetă folosind asta?
Erau sarcofagele Serapeum-ului de fapt
un sistem de teleportare, aşa cum cred teoreticienii astronauţilor antici?
Ar fi putut fi o serie de camere folosite să transporte oameni
antici, şi poate, vizitatori extratereştri, spre alte planete?
Poate o altă complexă criptă subterană, în cealaltă parte a globului,
poate furniza indicii suplimentare.
Nordul Perului.
1987.
Arheologul Walter Alva dezgroapă ultimul mormânt al domnitorului din Sipan.
Intact şi neatins de hoţi, acest cavou este considerat
unul dintre cele mai bogate din lume.
Domnitorul Sipan-ului a fost un rege Moche, în nord,
în regiunea Lambayeque din Peru, în lungul coastei.
Au găsit aur şi argint, toate aceste incredibil de frumoase
artefacte, haine şi artă.
Arheologii peruvieni... uneori
îl numesc mormântul regelui Tut din America de Sud.
Şi obiectele pe care le-au găsit în această criptă erau deosebite.
Cripta era plină cu artefacte
ce includeau cupe de ceramică, aur, cupru, instrumente de argint
şi ornamente din pene care, cred unii cercetători,
aveau menirea să-l însoţească şi protejeze pe domnitorul Sipan-ului în viaţa de apoi.
Unii arheologi sugerează că mai mulţi dintre servitorii lui, soţii
şi consoarte erau sacrificaţi, şi trupurile lor erau aşezate
înăuntru, pentru a-l însoţi în viaţa de apoi.
Observăm că domnitorul Sipan-ului nu era îngropat singur.
Observăm că el era îngropat cu alţi oameni, şi astfel,
extrapolând de aici, realizăm că alte
culturi foloseau acelaşi tip de scenariu,
ceea ce precizăm este că oamenii credeau că
viaţa de apoi era precis un loc fizic.
Se credea că el ar fi avut nevoie de unele dintre aceste ajutoare.
Se credea că, probabil, se dorea să se poată reuni,
să fie împreună cu cei mai apropiaţi membri ai familiei şi câţiva
dintre sfătuitorii de încredere.
Printre incredibilele comori îngropate cu domitorul Sipan-ului
era o stranie statuie care, cred unii cercetătorii,
este o dovadă a fiinţelor extraterestre.
Alături de servitori şi toate artefactele,
au găsit până şi aceste stranii, un fel de figurine antropomorfe
ciudate ce, spun unii oameni, reprezintă fiinţe din alte lumi.
Fiinţe cu ochi bulbucaţi, ce nu arată ca un om normal.
Aşa că aveţi, la Sipan, într-adevăr, un mormânt ce pare să reprezinte
fiinţe extraterestre, fiinţe antropomorfice, ce sunt
jumătate animal, jumătate umanoid, şi oameni ce nu arată
ca fiinţele umane normale... ci arată ca extratereştrii.
Cripta domnitorului din Sipan conţine unele
relicve interesante, ce au fost găsite printre obiectele lui îngropate.
Erau aceste fiinţe acolo pentru a-l ajuta pe el să pornească
spre viaţa de apoi, posibil înapoi în spaţiu, sau în ceruri?
Discipolii domnitorului din Sipan credeau că el
nu a fost un simplu muritor, ci de fapt jumătate zeu şi jumătate om.
Este însă interesant în mod deosebit faptul că
el avea o mască, care este făcută din aur, şi mare parte a corpului său
era acoperit cu un scut de aramă.
Astfel, pe neaşteptate, vedem pe cineva al cărui trup
a dorit să semene cu claritate a altceva: ceva strălucitor.
Fiinţa divină, ce s-a crezut odată că este, şi de asemenea
prin moarte, ce s-a crezut că va reveni încă odată.
A fost într-adevăr domnitorul din Sipan jumătate om, jumătate zeu,
aşa cum credeau urmaşii lui?
Şi puteau într-adevăr figurinele găsite în mormântul lui să reprezinte
originea extraterestră a conducătorului antic?
Dacă este aşa, e posibil ca această criptă, precum unele găsite
în Egipt, să aibă cu adevărat funcţia de portal către stele?
Teoreticienii astronauţilor antici spun DA şi cred că mai multe dovezi
pot fi găsite observând cosciugele în formă de barcă şi straniile
ritualuri de înmormântare la anticul popor Torajan.
Sulawesi de sud, Indonesia.
Aici pot fi găsite mormintele din grotele de la Tana Toraja, situl unui
complex ritual funerar ce datează din anii 3000 î.Ch.
Poporul Torajan crede că moartea este un proces gradual lin către viaţa de apoi.
Multe culturi cred într-o viaţă de apoi,
ceva ce merge dincolo de trupurile fizice.
Oamenii Toraja din Indonesia sunt foarte interesanţi şi
neobişnuiţi, pentru că printre cele mai elaborate ritualuri ei nu au
ritualuri ale vieţii, ci ale morţii.
Au ceremonii incredibile când oamenii mor,
petreceri uriaşe şi au aceste incredibile celebrări ale morţilor.
Oamenii Torajan îşi pun morţii în aceste sicrie
deosebite, care de altfel arată ca o navă spaţială.
Şi apoi le aruncă de pe aceste stânci.
De asemenea, şi credinţa lor este, că în ultimă instanţă, mortul
se reîntoarce la stele şi la fel de bine că ei ca popor
se reîntorc la stele.
Tradus, numele "Toraja" înseamnă
"poporul de sus," şi torajanii cred că predecesorii lor
au coborât de la stele în nave ale cerului.
Sofisticatele lor sicrie sunt construite în formă de barcă,
şi gândesc că seamănă cu navele cerului, ce le-au adus predecesorii pe Terra.
Un chip de lemn numit "tau tau" este cioplit
asemănător mortului şi aşezat în balconul
destinat decedaţilor şi îi păzeşte rămăşiţele.
Chipurile de lemn reprezintă o frumoasă ilustrare prin care
ei doresc să ne arate că, odată ce a decedat cineva,
acela încă priveşte în jos spre tine, pentru că fiinţele moarte
nu înseamnă că totul este terminat.
Moartea înseamnă doar că tu treci spre nivelul următor al existenţei.
Şi este de remarcat că nu a existat doar în cultura noastră,
dar la fel de bine în fiecare cultură antică şi modernă.
Oamenii Torajan cred în zei ai cerului
ce au coborât din cer, ce le-au lăsat lor un bagaj de cunoştinţe şi
care au dispărut.
Şi au marea credinţă că făcând ce au făcut predecesorii lor
când aceste creaturi erau aici, vor fi apţi astfel
să se alăture acestor fiinţe divine, ce au fost aici odată.
Şi în mod special, după moarte, ei vor fi în stare
să li se alăture în căminul acestor zeităţi.
Este foarte asemănător cu ceea ce vedem de-a lungul întregii lumi.
Este posibil, aşa cum cred unii cercetători,
că astronauţii antici au vizitat Terra acum mii de ani,
şi i-au inspirat pe predecesorii noştri să construiască sicrie-bărci,
ce rivalizau cu vehiculele lor spaţiale?
Dacă este aşa, putea însemna prezenţa sicrielor-bărci
că predecesorii noştri se pregăteau să facă o călătorie spre stele?
Unii cred că ultima dovadă poate fi găsită într-un mormânt
misterios, o colină în Irlanda... unul cu o hartă stelară ce
aduce indicii, nu doar de unde veneau vizitatorii antici,
dar unde morţii puteau, de fapt, hotărî să se întoarcă.
Oldcastle, Irlanda.
Printre ruinele unui cimitir al epocii de piatră,
se află un mormânt vechi de 5.000 de ani,
cu un diametru de aproape 36 de metri.
Este botezat după miticul rege-poet, Ollahm Fodhla.
La mormântul Ollahm Fodhla, ceea ce vedem este
această conexiune între Terra şi cer.
Unele persoane au sugerat că ar putea fi un observator celest.
Cred că este mai mult decât asta, este un fel de
templu, un loc al venerării, ce conectează cerul şi pământul.
Conform teoreticienilor astronauţilor antici,
hieroglifele astronomice sculptate pe interiorul pereţilor
de piatră pot fi opera unor fiinţe din alte lumi.
La Ollahm Fodhla putem găsi o incredibilă
şi precisă diagramă astronomică, şi se pune întrebarea,
au fost capabili aceşti predecesori să facă asta
fără nicio cunoştinţă în astronomie?
De fapt, legendele din această parte a lumii ne spun că
ei au primit asistenţă, că subiectele erau învăţate de acei oameni
de la nimeni altcineva decât de la "unii" strălucitori care au coborât
din cer.
Ollahm Fodhla conţine în interior diagrame celeste.
Aşa că trebuie să te întrebi dacă sunt hărţi pentru aceşti
vizitatori extratereştri pentru a le arâta drumul spre casă, înapoi spre stele.
Puteau extratereştri, aşa cum sugerează teoreticienii astronauţilor
antici, să-i fi învăţat pe predecesorii noştri antici cum să construiască
aşa-numitul "observator celest"?
Şi dacă este aşa, putea fi cimitirul un eşafodaj?
Un loc al extratereştrilor să observe, să prevadă şi să înregistreze
mişcările stelare în ideea pregătirii reîntoarcerii lor la stele?
Poate că răspunsul va fi găsit examinând anticele structuri
de înhumare din Japonia.
Sakai, Japonia.
Aici, în acest oraş situat la 400 km sud-vest de Tokyo, se află
Daisen Kofun, una dintre cele peste 40 de cripte antice, aflate pe o rază de 10 km.
De peste două ori mai lung decât Marea Piramidă de la Giza,
este unul dintre cele mai mari morminte din lume.
Construit în secolul V d.Ch., s-a crezut că este
locul de veci al lui Nintoku, al 16-lea împărat al Japoniei.
Dar toate modelele variate şi desenele ce ornează structurile Kofun,
probabil cele mai misterioase sunt cele
de forma găurii de cheie... ce poate fi văzută doar de deasupra.
De necontestat că aceasta a fost făcută să arate ca
o gaură de cheie, că a fost făcută să fie văzută doar din cer,
ceea ce mie mi-ar indica că poate fi un mesaj clar către zei,
spunând, "Priveşte aici."
Şi era un fel de referire la stele,
pentru persoana din mormânt.
Astfel, este acesta un fel de mormânt pentru zeii extratereştri,
ca ei să poată găsi drumul şi să se întoarcă la stelele de unde au venit?
Însemna că Kofun serveau ca indicatori
extratereştri ce au fost plasaţi la reântoarcerea pe Terra, aşa cum
declară teoreticienii astonauţilor antici?
Probabil că mai multe dovezi pot fi găsite examinând
cea mai mare descoperire arheologică a secolului XX...
Uriaşul mormânt al primului împărat al Chinei.
Provincia Shaanxi, China.
În 1974, fermierii dezgroapă o mare parte din exteriorul oraşului Xi'an,
făcând o descoperire uluitoare... un soldat de lut în mărime naturală,
sculptat minuţios în haine de bătălie.
Următoarele săpături au dezvăluit mii de astfel de sculpturi,
cunoscuţi ca Războinicii din Teracotă, fiecare cu remarcabile
şi reale expresii faciale.
Îngropaţi în pământ de peste 2.000 de ani, războinicii fac
parte dintr-un masiv mausoleu subteran, construit pentru primul
împărat al Chinei din dinastia Qin, Qin Shi Huang.
Mormântul lui Qin Shi Huang este cu adevărat extraordinar.
Au fost găsiţi aici peste 8.000 de soldaţi din teracotă,
împreună cu 520 de cai, 130 de care de luptă, multe dintre ele încă îngropate.
Qin Shi Huang este propriu-zis primul împărat în China.
El a întemeiat dinastia Qin în anul 221 î.Ch.
Şi a organizat multe lucruri care concret au continuat
să funcţioneze de-a lungul perioadei imperiale în China.
Qin a cucerit şi a unit China, a construit
Marele Zid şi a standardizat sistemul monetar şi sistemul legislativ.
Qin Shi Huang a fost de asemenea obsedat de găsirea secretului nemuririi.
Este un împărat care porneşte în căutarea
insulelor nemuririi.
Este un împărat care era obsedat de redescoperirea cunoaşterii pierdute.
Ambiţia lui era să devină viu, precum zeii.
Spre sfârşit, Qin a petrecut peste trei decenii,
forţând peste 700.000 de muncitori să construiască
un oraş subteran cu patru învelişuri, ce urma să-i fie locul de veci.
În inima anticului complex se află unul dintre marile mistere ale Chinei.
Propriu-zis, mormântul acoperă o zonă foarte întinsă.
Doar câteva zone ce-l înconjoară... partea exterioară
a complexului-mormânt a fost dezgropată.
Arheologii cred că dedesubtul acestei
coline centrale mortuare este cripta ce conţine rămăşiţele împăratului Qin.
În acest moment, situl este încă nedezgropat, datorită
nivelului mare de mercur.
Există ideea că în interior se află un model
în miniatură al Universului, pe plafon, făcut să arate
ca cerul cu toate stelele din perle.
Şi atunci râurile din China pot fi pe pământ şi
se presupune că mercurul reprezintă râurile.
Un element conductiv folosit la aparate de măsură
electronice şi automobile, mercurul este un metal lichid ce
a fost descoperit de arheologi într-un mormânt egiptean, ce datează
din 1.500 î.Ch.
Unii cercetători cred că prezenţa mercurului indică
existenţa unei tehnologii moderne în lumea antică.
Totuşi, prezenţa mercurului în aceste morminte este neobişnuit.
Mercurul este ceva care de fapt nu ne e foarte folositor,
cu excepţia dispozitivelor foarte high-tech.
Şi ar fi putut fi folosit ca o participare a extratereştrilor
şi a tehnologiei lor pe această planetă.
A fost primul împărat al Chinei influenţat de
vizitatori din alte lumi de a-şi crea propriul monument,
aşa cum propun adepţii astronauţilor antici?
Şi ar putea mercurul găsit în mormânt să fie dovada
unei tehnologii extraterestre ce a existat în China cu mii de ani în urmă...
tehnologie ce nu a fost folosită doar la ajutarea îngropării
morţilor, dar şi la lansarea fiinţelor din alte lumi înapoi în spaţiu?
Probabil că mai multe indicii pot fi găsite examinând mai atent
misterioasele coline-mormânt găsite peste tot în lume.
Gyeongju, Korea de Sud.
Aici, în apropierea ţărmurilor mării Japoniei, se află ruinele din Cheonmachong.
Dezgropat în 1973, cercetătorii cred că acest mormânt în formă de colină
a fost construit pentru conducătorul din secolul V,
al dinastiei Silla, ce se întinde pe aproape 1.000 de ani.
Principala caracteristică a acestui mormânt este că
e cunoscut datorită "calului ceresc" desenat pe el şi este
adesea supranumit Mormântul Calului Ceresc.
Şi acest cal are opt picioare de foc, ce scot flăcări.
Este clar că nu e un cal viu, natural.
Arată aproape mai mult ca o combinaţie între un cal şi
un dragon zburător ce străbate cerul.
Asta poate reprezenta călătoria spiritului, a sufletului,
sau luarea sufletului în viaţa de apoi.
Conform majorităţii istoricilor, această ilustrare
ecvestră reprezintă nu doar importanţa cailor în
cultura antică din Korea, dar de asemenea, credinţa regelui în lumea spiritului.
Însă teoreticienii astronauţilor antici au o altă
interpretare mult mai profundă.
Ei cred că desenul calului zburător simbolizează
cum nobilii decedaţi puteau de fapt
să călătorească spre un alt tărâm îndepărtat.
Tibetanii şi mongolii au, de asemenea,
legende similare cu aceşti cai zburători.
Şi aceşti cai, de asemenea, pot fi analogi cu vimanele
din sanscrită, ce sunt aceste maşini zburătoare, carele
zeilor despre care vorbea Erich von Daniken.
Şi deseori ele sunt descrise ca acest cal, care era
un vehicul uzual în care oamenii puteau călători, doar aceşti cai puteau zbura.
Ei erau vehicule zburătoare.
Dacă priveşti chiar mai de-aproape, seamănă
mai mult cu un fel de dragon.
Pentru că iese foc din copite şi
copitele însele, picioarele lor, nu arată chiar ca picioare,
arată ca un fel de aripi.
Trebuie să ne amintim că predecesorii noştri nu erau familiari cu
vehicule spaţiale, deci orice vedeau în cer putea fi cel mult
descris ca un cal cu opt picioare, coborând din cer.
Ar putea fi aşa-numitul "cal ceresc" din Cheonmachong
să fie într-adevăr reprezentarea unui transportor zburător
extraterestru, aşa cum susţin teroreticienii astronauţilor antici?
Şi dacă este aşa, poate ajuta aceasta la dovedirea teoriei lor că
multe morminte antice erau, de fapt, portale
spre alte lumi extraterestre?
Probabil mai multe indicii pot fi găsite în misterioasele desene
ale unei alte coline-mormânt situate la mai mult de 8.000 km depărtare.
Valea râului Boyne, în Irlanda.
Aici, 50 km nord de Dublin, se află Newgrange, un mormânt movilă,
ce datează din anii 3.200 î.Ch., similar cu cel găsit în Korea de Sud.
Dintre multele cripte antice descoperite în regiune,
este una dintre cel mai bine păstrată.
Newgrange putea fi una dintre cele mai largi
structuri zidite de om pe Terra, la momentul construcţiei ei.
E datată ca având în jurul a 5.000 de ani vechime, probabil chiar puţin mai mult.
Dinaintea Marii Piramide.
Aceasta a fost o colosală întreprindere
de o cultură bine situată, să construiască un monument aşa de masiv.
Pasajul interior din Newgrange a fost construit
cu o precizie remarcabilă.
Şi modelul demonstrează o cale precisă de măsurare a anului solar.
Este aliniat astronomic cu solstiţiul de iarnă,
astfel, drept la solstiţiul de iarnă, şi doar la solstiţiul de iarnă...
un fascicul de raze de soare pătrunde în jos prin
centrul pasajului din mormânt şi luminează camera
interioară a mormântului.
Această cameră interioară este sculptată cu simboluri megalitice foarte
enigmatice... pe care, într-adevăr, încă nu le înţelegem...
Şi afişează o uimitoare competenţă a acestei culturi pe multe, multe nivele.
Nu ştim cu exactitate ce a însemnat pentru
aceşti oameni antici, dar ne putem imagina că se adunau aici
la solstiţiul de iarnă, că erau multe
celebrări şi că preoţii şi preotesele intrau
în această cameră interioară ca martori ai acestui miracol, în fiecare an.
Este vorba de fapt despre moartea soarelui la solstiţiul de iarnă.
În această zi, soarele e poziţionat cel mai jos, atunci avem parte
de reanaşterea în noua viaţă.
Astfel, ce poate fi mai potrivit pentru un mormânt
decât să vorbească despre călătoria
spre lumea de apoi, ca o moarte, o renaştere şi reînceperea ciclului?
Este posibil ca aliniamentul celest de la Newgrange
a fost creat să reprezinte călătoria spre lumea de dincolo,
aşa cum cred teoreticienii astronauţilor antici?
"Galaxiile spirale" este unul dintre acei termeni pe care îi folosim tot timpul.
Astfel, întrebarea poate fi:
sunt unele spirale cumva legate cu această călătorie galactică?
Şi bazat pe ceea ce ştim din crezurile oamenilor care
au construit Newgrange şi credinţa lor, mai precis, despre
călătoria morţilor, ştim că aceasta era o călătorie în spaţiu.
Când priveşti la aceste faimoase coline-mormânt ce
sunt peste tot în lume, aceste dâmburi circulare,
ai un model, într-un sens, al unei farfurii zburătoare, sau un OZN.
Şi toată ideea spiralei şi vortexului este adesea
folosită pentru a simboliza călătoria în timp, şi aceasta e calea
extratereştrilor de venire pe Terra.
Pot fi sutele de coline de înmormântare găsite în jurul
globului legate prin unele conexiuni cu alte lumi?
Şi dacă este aşa, e într-adevăr posibil că extratereştrii au folosit
aceşti tumuli ca portale pentru a călători din galaxie în galaxie,
aşa cum sugerează teoreticienii astronauţilor antici?
Probabil că noţiuni aduse de la aşa depărtare nu sunt prea greu de imaginat
cum par, mai ales când astfel de lucruri se întâmplă
chiar acum în regiunea de sud-vest a Americii de Nord.
Sierra County, New Mexico, 2010
Trei, doi, unu, foc.
Compania aerospaţială Celestis Incorporated lansează
unul dintre primele zboruri spaţiale memoriale private din lume, furnizând
un nou şi unic serviciu funerar pentru decedaţi.
Ceea ce face de fapt această companie este să lanseze
cenuşa morţilor în spaţiu, incluzându-l pe creatorul Star Trek
Gene Roddenberry, emblema anilor '60 Timothy Leary,
până şi astronautul Gordon Cooper, ce a făcut parte din programul Mercury,
ce a fost creat de NASA.
Celestis închiriază compartimente la bordul unor
rachete convenţionale desemnate să ducă sateliţi şi alte
încărcături utile pe orbită.
Duc doar, cam, şapte grame de cenuşă,
o trimit în mici conainere, şi astfel, pentru mine,
asta este chiar un lucru incredibil, pentru că avem acum
posibilitatea trimiterii rămăşiţelor incinerate în spaţiu.
Ne întrebăm dacă aceasta, acum, copiază unele
lucruri antice pe care le-am văzut folosindu-se o barcă, sau un
tip de simbolistică, în care faraonul sau regele
în viaţa de apoi era pregătit să se întoarcă în ceruri.
Dar de ce am dori să ne trimitem rudele dispărute în spaţiu?
Este, de fapt, satisfacerea unei dorinţe umane inconştiente
de reîntoarcere la stele după moarte?
Şi ar putea aceasta, în vreun mod, să fie conectată cu crezul de sute de ani
al umanităţii în Rai... o lume utopică ce există departe
în înalturi şi dincolo de noi?
Cred că este interesant că oamenii care
fac asta sunt cei ce au un caracter vizionar, cei ce
au dorit într-adevăr să ducă omenirea în adâncul spaţiului şi să ne ducă
într-un voiaj al descoperirilor, încercând să găsim acolo dacă
există fiinţe umane, şi cred că este interesant că în
viitor, probabil, vom explora mai mult şi mai mult,
şi astfel vom fi mai mult şi mai mult informaţi despre
ce gândeau predecesorii noştri.
Poate, într-un moment din viitor, vom fi capabili
fizic să trimitem un întreg corp în adâncimile spaţiului, într-o călătorie
de reconectare cu predecesorii noştri.
Suntem făcuţi cu totul de stele, şi întregul Univers este
creat din praf stelar, şi astfel pare natural
pentru unii oameni să-şi dorească trimiterea propriei cenuşe înapoi în spaţiu.
În lumea antică, în esenţă vedeam spiritele nemuritoare
concret încarnate în trupuri umane şi posibil
reîncarnate şi reîntoarse iar şi iar.
Se înţelegea că unele aspecte ale individualităţii trăiau
dincolo de viaţa fizică şi mormintele erau, într-un sens,
o locuinţă nemuritoare al acestui aspect al individului.
Este posibil, aşa cum cred unii cercetători, că umanitatea
a încercat îndelung să se conecteze la originile noastre din alte lumi?
Şi dacă este aşa, puteau mormintele antice aflate de-a lungul lumii
să fi fost construite pentru a facilita
această călătorie celestă, chiar după moarte?
Este greu să ştii ce gândeau predecesorii noştri
timpurii, cînd priveau cerul nopţii.
Probabil că se simţeau neînsemnaţi prin imensitatea lui.
Probabil şi-au dorit să fie acolo unde erau stelele, sus în cer.
Probabil şi-au creat mitologia lor, sau poate au inventat
mitologia despre zeiţe, zei şi alte fiinţe spirituale,
ce locuiau într-o lume cerească deasupra lor.
Poate de aceea aşa multe dintre templele antice
erau aliniate cu aceste forme cereşti.
Predecesorii noştri construiau aceste structuri pentru
a putea fi văzuţi de zeii din cer şi de spirite,
în drumul lor spre zeii din cer.
Ce vroiau să spună predecesorii noştri, ce subliniau predecesorii
noştri, este că spiritul călătoreşte într-un voiaj către stele.
Peste tot în lume, avem tipuri de ceremonii foarte
asemănătoare despre cum se îngroapă oamenii,
şi îţi pui întrebarea dacă trupul tău era păstrat
şi urmează să fie folosit din nou.
Şi dacă făceam asta, este ceva ce extratereştrii
puteau fi capabili, de asemenea, s-o facă.
Morminte...
interconectate prin formă, tradiţie şi o dorinţă
pentru trecerea liniştită din viaţă
spre moarte.
Este posibil ca anticele cripte funerare să fie construite
după cunoaşterea transmisă predecesorilor noştri de fiinţe celeste?
Şi dacă este aşa, am putea într-o zi să ne reunim cu aceste fiinţe
prin portale din alte lumi?
Probabil răspunsul va fi dezvăluit în timpul vieţii noastre...
sau, poate, doar după ultima noastră suflare.
Traducerea şi adaptatea ~ Pterodactyluss20 ~