Cele Trei Nestemate ale Buddhismului...
Ceva încearcă să ne capteze atenţia,
încearcă să ne spună ceva.
Hindu Trimurti...
Îl vedem întorcându-se foarte, foarte departe,
în primele momente ale istoriei umane.
Şi Sfânta Treime a Creştinătăţii.
Numărul
reprezintă un portal, o trecere, spre un alt tărâm.
De-a lungul istoriei umane, numărul trei are
întotdeauna o semnificaţie unică.
De ce însă?
Nu contează
la ce cultură antică te uiţi, întotdeauna cele mai dezvoltate
au venit ca treiuri.
Ce semnificaţie are numărul trei
de face să aibă un rol atât de mare
în religie, arhitectură şi chiar în ocultism?
Ar putea exista o legătură extraterestră?
Odată ce am înţeles această putere a lui "trei",
noi înşine vom deveni precum creatorii noştri, zeii.
Milioane de oameni de pe întreg mapamondul cred
că am fost vizitaţi în trecut de fiinţe extraterestre.
Şi dacă este adevărat? Au ajutat într-adevăr extratereştii antici
la modelarea istoriei noastre? Şi dacă este aşa, puteau fi secretele
Universului dezvăluite examinând incredibila putere
a numărului "trei"?
Traducere şi adaptare ~ Pterodactyluss20 ~
sincro bellows www.addic7ed.com
PUTEREA NUMĂRULUI TREI Sezonul 6, Episodul 1
Newgrange, Irlanda.
Zidurile acestui pasaj spre un mormânt,
vechi de 5.000 de ani, este decorat cu misterioase modele, făcute
din trei spirale conectate.
Provincia Yunnan, China.
Cele trei temple buddhiste, vechi de 1.100 de ani, cunoscute drept
Cele Trei Pagode, formează un triunghi, în credinţa că protejează populaţia
de dezastrele naturale.
Grecia antică.
Conform legendei, destinul zeilor şi a omului este controlat
de supraputernicele fiinţe cunoscute ca Cele Trei Parcele (ursitoare).
Diferite culturi din întreaga lume au împrăştiat vechea credinţă
că numărul trei reprezintă ceva sacru, mistic,
chiar divin.
Toate fiinţele umane înţeleg semnificaţia numerelor.
Cu toţi trăim într-un univers fizic, în care lucrurile apar
în diferite numere, şi astfel diverse culturi
vor evidenţia diverse numere ca având o importanţă aparte,
proslăvindu-le şi făcându-le să aibă o importanţă culturală.
Observăm numărul trei larg răspândit în tradiţiile
europene, dar de asemenea îl vedem în anumite tradiţii, peste tot
în lume. Aceste tradiţii pentru un număr
devin foarte, foarte puternice şi conectează culturile între ele.
Veneraţia unică pentru numărul trei
datează cu mii de ani în urmă, şi încă poate fi găsită astăzi
în artă, arhitectură, mitologie, literatură, ştiinţă şi religie.
De ce însă?
Ce are acest număr de continuă să aibă
o aşa semnificaţie pentru omenire?
Dacă te gândeşti la vieţile noastre,
avem un trecut, un prezent şi un viitor.
Povestea noastră ajunge făr-de-greş la numărul trei.
Parcurgând folclorul şi mitologia, găsim numărul trei.
Ceva despre "trei" încearcă
să ne capteze atenţia, încearcă să ne spună ceva.
Numărul trei apare de nenumărate ori
în scrierile iudeo-creştine. Iona stă în pântecul
balenei trei zile. În Geneză, apele
sunt separate de pământ după trei zile.
În Noul Testament, Iisus zace în mormânt trei zile.
Cu siguranţă există aici o semnificaţie aparte.
Găsim numărul trei în textele sacre.
Şi ce-nseamnă asta? Există ceva în noi
ce e adânc implantat, de a înţelege că "trei" este un număr sacru?
De unde vine asta?
Platoul Giza, Egipt.
Trei mari piramide delimitează deşertul chiar la intrarea în Cairo.
Construite acum mai bine de 4.000 de ani, acest trio unic
de monumente este fără îndoială cel mai recunoscut din lume.
Piramidele definesc de asemenea cea mai magnifică utilizare
a triunghiurilor în arhitectură.
Aveaţi în Egiptul antic, ceea ce am putea spune,
o tradiţie masonică. Erau constructori
ei înşişi, ce întrupau cunoaşterea geometriei,
cunoaşterea realizării uneltelor, cum să pui construcţii una lângă alta,
şi în mod special, cum să creezi construcţii, ce erau ele însele
mijloace de transport pentru iniţierea sau inducerea cunoştinţelor dezvoltate.
Piramidele de la Giza sunt foarte interesante
pentru că aveţi trei mari piramide.
Laturile lor sunt triunghiuri. Gândiţi-vă la un triunghi.
Pur şi simplu, cea mai perfectă formă geometrică.
Anticii erau cu certitudine intrigaţi de geometrie,
într-adevăr geometria sacră. Şi în mod sigur un triunghi este una
dintre acele forme de bază arhetipale, ceea ce probabil este adânc imprimat
în conştiinţa umană, şi aceasta îşi poate găsi exprimarea
în monumente precum piramidele.
Aţi văzut acest progres spre perfecţiune, spre vârful
triunghiului. Este o ascendenţă bine direcţionată,
o formă direcţionată precis, şi cred că noi pecepem aceasta
la un nivel al subconştientului.
Deci, există un sens în care numărul
trei... în forma unui triunghi, în forma
vârfului piramidei... reprezintă un portal, o trecere
spre un alt tărâm. Aţi putea spune că este "tărâmul zeilor".
Reprezintă într-adevăr cele trei piramide de la Giza vreun gen de portal
spre un tărâm divin? Probabil mai multe indicii despre
natura sacră a triunghiului pot fi găsite examinând
activitatea unuia dintre cei mai celebri matematicieni ai tuturor timpurilor.
Samos, Grecia.
Secolul al VI-lea î.Hr. Matematicianul şi filozoful
grec Pitagora îşi anunţă faimoasa teoremă:
a la pătrat + b la pătrat = c la pătrat.
Formula explică relaţia matematică
între cele trei laturi ale unui triunghi dreptunghic, şi unii cred
că la origine s-a bazat pe forma piramidelor egiptene.
Pitagora a trăit cu 2.500 de ani în urmă.
S-a spus că a studiat cu marii învăţaţi ai Egiptului.
Şi a adus înţelepciunea Egiptului înapoi în Grecia.
Aceasta, prin urmare, a fost naşterea filozofiei greceşti.
Pentru Pitagora, şi pentru numeroşi
filozofi antici, matematica era un fel de
descriere mai precisă a supranaturalului.
Vin cu termeni despre locul omului pe acest pământ,
şi una dintre căile prin care faceţi asta este prin măsurători,
măsurători ce se extind, şi când se extind,
dezvoltă matematici mai complexe.
Şi Pitagora este unul dintre cei mai timpurii filozofi
care într-adevăr a dezvoltat acest sector.
Pitagora a crezut că totul în Univers
are o structură în trei părţi.
Şi orice problemă din Univers poate fi redusă
în mod grafic la un triunghi. Pentru Pitagora şi urmaşii lui,
triunghiul a reprezentat ascensiunea, şi triunghiul
însuşi, şi numărul trei, erau cheia tuturor misterelor ascunse.
În Carnac, Franţa,
există mii de pietre megalitice
ce au peste 6.000 de ani vechime, şi multe dintre ele au forma
unui triunghi dreptunghic, sau un triunghi pitagoreic.
Şi ele au fost construite cu mii de ani înaintea lui Pitagora.
Aceleaşi raporturi
geometrice ale triunghiului dreptunghic au fost găsite, de asemenea,
la Avebury şi Stonehenge, şi îţi pui întrebarea, reprezintă
triunghiul pitagoreic vreun fel de geometrie
specială extraterestră? O geometrie a treiurilor?
Concluzia este că ""a" la pătrat, plus "b"
la pătrat egal cu "c" la pătrat" se aplică la întregul Univers.
Şi astfel, ca Pitagora să apară cu aceasta, bineînţeles,
este extraordinar, dar el nu a fost primul.
Ştim că Pitagora a obţinut această informaţie
din Egiptul antic. Şi anticii egipteni
înşişi spun că această cunoaştere venea de la zei.
Deci, avem contextul prin care egiptenii antici
au luat această informaţie de la o inteligenţă non-umană, dintr-o
sursă extraterestră, păstrată în secret
mii de ani. Şi Pitagora este cu adevărat
primul care a scos-o în afara Egiptului, şi, de fapt, a început
să spună lumii despre ce înseamnă, ce ştiau vechii
egipteni despre această informaţie divină.
Şi-a obţinut într-adevăr Pitagora cunoştinţele despre
geometrie şi profunda ei legătură cu Universul
dintr-o sursă din alte lumi?
Triunghiul pitagoreic poate conţine înţelepciunea pe care noi încă nu o avem
în sensul de, cum fizic geometria terestră se leagă
de domeniile extraterestre şi ele pot coexista cu a noastră.
Au furnizat vizitatorii
extratereştri primilor oameni informaţiile unei matematici
avansate? Informaţii ce i-ar fi putut ajuta
la descifrarea secretelor Universului?
Şi dacă-i aşa, de ce? Şi care este secretul
numărului trei? Este un cod?
Ori ar putea fi o poartă de trecere pentru comunicarea cu umanitatea
predecesorilor extratereştri? Teoreticienii astronauţilor antici
cred că următoarea dovadă poate fi găsită examinând un misterios
artefact, unul ce ar putea foarte bine să schimbe lumea.
Universitatea Cambridge, Anglia.
Aici, în librăria acestei instituţii vechi de 600 de ani se află
manuscrisele cercetărilor lui sir Isaac Newton.
Unul dintre cei mai proeminenţi oameni de ştiinţă ai secolului al XVII-lea,
Newton a introdus ceea ce a devenit baza fizicilor moderne:
cele trei legi ale mecanicii.
Unul dintre lucrurile pe care adesea îl uităm
despre oameni ca Newton... De asemenea a studiat foarte mult alchimia,
şi el însuşi a fost foarte mistic.
În cercurile mistice şi în alchimie numărul trei este considerat
un număr puternic. Deci, era normal pentru oameni
să încerce şi să scrie lucruri în treiuri şi să cadă
în ideea treiurilor şi s-o utilizeze
în primul rând pentru comunicarea informaţiilor.
Alchimia a reprezentat o speranţă pentru magicienii sau chimiştii timpurii.
Ideea era că, probabil, dacă
ar putea să-şi dea seama cum să combine diverse materiale,
ar putea sfârşi cu ceva preţios.
A existat un interes de lungă durată pentru asta şi o mulţime de
aşa-zise realizări ştiinţifice timpurii şi chiar ideile
în chimie au venit din această practică.
Inclusă lângă scrierile lui Newton în filozofie,
astronomie şi matematici, este traducerea unui
document criptată, ce a fascinat alchimiştii
timp de secole... o tăbliţă de smarald. Încastrată într-un cristal verde,
s-a crezut că tableta este una dintre cele câteva ce conţin,
nu doar informaţii despre practicarea alchimiei, dar şi despre secretele
Universului. Dar deşi este menţionată
de Newton şi despre care s-a scris în alte numeroase texte antice,
existenţa aşa-numitelor tablete de smarald este
general acceptat că nu e decât un mit.
Tableta de smarald sau tabletele conţineau,
probabil, înţelepciunea antică fundamentală.
Cunoaşterea antică a transmutaţiei (conversiunii).
Secretele longevităţii, secretele cosmosului.
Şi există multe şi diverse legende despre această tabletă sau tablete.
Unii oameni spun că ele
au fost găsite în Marea Piramidă cu mii de ani în urmă.
Aşa-numita tabletă de smarald conţinea secretele
alchimiei. Şi însăşi alchimia nu studia
doar conversia materiei de bază într-o stare pură, în aur.
Ea conţinea cunoştinţele
despre secretele Universului, despre cum noi înşişi puteam
să ne transformăm singuri, şi deveneam una cu Universul, ca un întreg.
Tableta de smarald
conţine o frază foarte interesantă. "Trei este marele mister,
venit de la Cel Mare." Se spune că trei este marele
mister ce uneşte Universul.
Se spune că puterea, înţelepciunea, conştiinţa, toate se ridică din această
interacţiune a lui "trei".
Cu ce ne confruntăm la aceste tablete de smarald este, de fapt, această noţiune
că dacă luăm două substanţe, putem obţine a treia substanţă,
diferită de primele. Trei, astfel, reprezintă întotdeauna
puterea transformării. Este rezultatul final pentru
alchimist, spunând de fapt, am luat lucruri palpabile
şi am creat ceva nou, şi acesta e reprezentat de al treilea element.
Informaţia a fost notată, ceea ce de fapt detaliază
că dacă oricine era în posesia acestei cunoaşteri, ar fi putut deveni
un stăpân al vieţii, un stăpân peste moarte, aproape o fiinţă
supranaturală, ce ar putea face orice, după dorinţă.
Erau primi oameni de ştiinţă, ca Isaac Newton,
în căutarea cunoaşterii extraterestre?
S-a bazat această cunoaştere, în parte, pe inerenta putere unică
a numărului trei?
Poate că răspunsurile pot fi găsite aruncând o privire mai atentă la omul
pe care mulţi îl consideră a fi autorul tabletelor de smarald...
Hermes Trismegistus.
Începând în secolul al IV-lea î.Hr., a apărut
un personaj numit Hermes Trismegistus.
Numele lui înseamnă simplu "Hermes de trei ori măreţ".
Astfel, Hermes Trismegistus este versiunea eleno-egipteană
a grecului Hermes, şi este asociat cu zeul
egiptean Thoth. Şi astfel, din acest motiv
în primul rând, el este asociat cu practicile lui magice
de teurgie, însemnând lucrările zeilor în influenţa asupra lumii.
Şi la un anumit moment,
aşa cum grecii au mers în Egipt, şi romanii au mers
în Egipt, exista o străduinţă de a corela tradiţiile
egiptene cu tradiţiile greceşti şi romane.
Şi astfel, aveai această legătură între Thoth şi Hermes.
Ideea în ambele cazuri este că aceasta e zeitatea ce reprezintă
mesagerul, sau legătura între tărâmul nostru uman şi tărâmul
zeilor din înălţimi.
Conform unor legende,
el era o reîncarnare a lui Thoth, anticul scrib al Egiptului.
Scribul zeilor.
A fost un individ care a adus cunoaşterea, care a adus înţelepciunea.
A fost considerat "de trei ori - mare", de trei ori măreţ.
Hermes a coborât din cer în ceea ce
s-a considerat a fi o navă zburătoare. Şi avem exact aceeaşi poveste
în Egiptul antic cu Thoth, de asemenea coborând
din cer, şi ţelul lui era să-i înveţe pe oameni
disciplinele ştiinţifice.
Era într-adevăr Hermes Trismegistus
reîncarnarea zeului egiptean Thoth?
Şi, dacă da, a fost el un mesager între om şi
zei, aşa cum credeau vechii greci? Sau ar fi putut fi,
aşa cum consideră adepţii extratereştrilor antici, o fiinţă extraterestră?
Una ce a adus omenirii
cunoaşterea Universului în formatul unor tăbliţe de smarald?
Tabletele de smarald reprezintă un fascinant întreg
de cunoaştere. Duce spre ideea
multor sisteme diferite... dacă avem de-a face cu sisteme
fizice, sau sisteme de conştiinţă, sisteme
filozofice, sisteme de religie... vom fi întotdeauna
relevaţi de această predominare a numărului trei.
Astfel, te întrebi, sunt tabletele
de smarald vreun mod de cunoaştere extraterestră,
ce ne-a fost oferită nouă? Deci, poate cheia imortalităţii
este scrisă pe tableta de smarald într-un cod al numărului trei.
Au dat într-adevăr mesagerii extratereştri
omenirii secretele Universului, aşa cum sugerează
teoreticienii astronauţilor antici? Şi este unul dintre semnele
de a redescoperi că acea cunoaştere făcea referire la numărul trei?
Probabil un alt indiciu poate fi găsit examinând o misterioasă
glandă... în interiorul creierului uman.
Washington D.C. Aprilie, 2013.
Avem o şansă să înbunătăţim vieţile a,
nu doar milioane, ci miliarde de oameni pe această planetă prin
cercetările ce au luat sfârşit.
Preşedintele Statelor Unite,
Barack Obama, dezvăluie un ambiţios proiect de cercetare
din fonduri guvernamentale destinat să cartografieze creierul uman.
Intitulat "Iniţiativa Creierul", programul promite să emaneze
noi idei despre cum învaţă fiinţele umane, cum gândesc, îşi amintesc şi creează.
Astfel, există multe lucruri pe care ştiinţa încă
nu le înţelege despre cum lucrează creierul uman.
Există o sută de miliarde de neuroni în creier, şi apoi
există cam o sută de mii de trilioane de conexiuni posibile.
Dacă putem înţelege asta, dacă putem sparge codul neural,
se vor afla o mulţime de răspunsuri în înţelegerea unor lucruri ca
maladia şi cum o putem vindeca. Şi într-adevăr este ultima
frontieră a anatomiei umane.
Cum funcţionează creierul uman a rămas
un mister ce a zăpăcit omenirea mii de ani.
Conform multor culturi şi religii antice,
funcţionarea creierului nu este numai funcţionarea unui
organ, ci este legată de ceva mult mai profund,
ceva de origine extraterestră.
Valea Lidder, nordul Indiei. Aici, pe un munte înzăpezit,
în inima masivului Himalaya, se află grota Amarnat.
În fiecare vară, mii de hinduşi fac o călătorie
nesigură pe terenul de stepă, pentru a fi martorii
unei masive stalagmite verticală din gheaţă, imaginată că îl reprezintă
pe Stăpânul Shiva, unul dintre cei mai puternici zei din Hinduism.
Conform mitologiei, în această grotă Shiva a dezvăluit
secretele creaţiei soţiei sale, zeiţa Parvati.
Există trei mari energii divine
în imaginaţia hindusă implicate în povestea creaţiei.
Brahma, propriu-zis, creează lucruri. Acesta este marele zeu Brahma,
aducând lucrurile întru fiinţă. Vishnu păstrează realitatea,
şi Shiva distruge. Acum, Shiva este la fel de important
ca şi celelalte energii divine.
Propriu-zis, trinitatea nu ar exista fără distrugere.
Nu poţi avea reînnoire, nu poţi continua creşterea
fără energia distructivă.
În Hinduism, Shiva
este adesea înfăţişat cu un trident, vârfurile reprezentând
cele trei puteri fundamentale ale lui: voinţa, acţiunea şi cunoaşterea.
De asemenea, este adesea imortalizat ca având al treilea ochi în mijlocul
frunţii. Oare de ce?
În iconografie, el este zugrăvit cu acurateţe,
cu un al treilea ochi vertical, drept în mijlocul frunţii.
Cu acel ochi, poate vedea lucruri. El posedă clarviziunea.
Când ochiul său se deschide, de asemenea radiază multă energie prin
acel ochi. Şi atunci când acesta se deschide,
totul devine clar. Şi apoi, bineînţeles,
Universul este al vostru, pentru că atunci sunteţi în stare să comunicaţi
cu oricine altcineva, pentru că atunci sunteţi
la acelaşi nivel cu frecvenţa cosmică.
În credinţele spirituale ale multor culturi,
incluzând India antică, incluzând multe părţi
din Asia, există un al treilea ochi ce este situat în mijlocul frunţii,
în general drept între cei doi ochi.
Şi acesta este centrul puterii spirituale.
Şi în anumite cazuri, se crede că are puteri supranaturale.
În principiile Francmasoneriei există
noţiunea solidă şi repetată că două laturi sau stâlpi
nu îşi pot găsi echilibrul decât prin adăugarea unui al treilea,
în centrul structurii. Acest centru este adesea
reprezentat ca un al treilea ochi mistic.
Oare de ce? Însemna că reprezintă
un atoatevăzător Dumnezeu? Sau se sugerează ceva
cu totul diferit? Ceva, probabil, ce poate
fi găsit până şi în creierul uman?
Vedeţi, acesta reprezintă în multe tradiţii
mistice că este cumva ochiul mistic.
Au existat multe teorii diferite despre acesta, dar una
dintre cele mai interesante este că...
Unii oameni au spus că se referă la glanda pineală (epifiza),
care este un organ fotosensibil, ce se află în interior, undeva aici.
Parte a a sistemului endocrin, glanda pineală
nu este mai mare decât un bob de orez, şi are forma unui con de brad.
Gândind că este situată adânc
în centrul encefalului, între cele două emisfere, pare că
împarte unele caracteristici cu ochiul uman.
Funcţia glandei pineale este în special
de a realiza un hormon numit melatonina, ce controlează
ciclurile somn-veghe. Astfel, pentru că
e fotosensibilă, este numită uneori al treilea ochi.
Şi a avut unele implicaţii mistice, la fel de bine, pentru că
aceasta este o structură asimetrică, situată drept în centrul creierului.
Este posibil ca
omul antic să fi fost conştient de existenţa glandei pineale?
Şi dacă-i aşa, erau ei, de asemenea,
conştienţi de funcţia ei specială în interiorul creierului?
Din primele etape ale istoriei umane, de-a lungul unui larg spectru
de culturi, această idee despre glanda pineală a dus la o glandă
misterioasă, ce este cumva în relaţie cu iluminarea sau o experienţă
mistică, este ceva cu care vedem la distanţă.
Cei doi ochi ai noştri, ochii noştri fizici, ne permit să vedem în jurul nostru.
Dar cel de-al treilea ochi ne permite să vedem dincolo de asta.
Ne permite să vedem lucruri ce nu am putea să le vedem în mod normal.
Este posibil ca aşa-zisul "al treilea ochi" într-adevăr să existe?
O parte a creierului uman ce permite fiinţelor umane
legătura directă cu ceva dincolo de ele însele...
chiar dincolo de această planetă?
De-a lungul istoriei, celui de-al treilea ochi i s-a atribuit, de asemenea,
însuşirea de a-ţi permite să călătoreşti spre alte
dimensiuni, sau călătorie astrală, şi tot felul de diverse lucruri.
Deci, întrebarea mea este, de unde au pornit aceste poveşti?
Este posibil să călătorim astral? Este posibil să vizitaţi locuri
doar cu mintea?
Conceptul celui de-al treilea ochi este,
după cum se presupune, poarta noastră de conectare cu,
nu numai cu înaltele noastre euri, dar alte înalte spirite şi posibil chiar
entităţi din alte lumi... precum entităţile extraterestre.
Glanda pineală acţionează ca o cale de trecere
hiper-dimensională. Este o poartă stelară funcţionabilă
în interiorul creierului tău. Glanda pineală pare
să creeze un tip de punte sau gaură de vierme în interiorul capului tău.
Poate că extratereştrii înţeleg deja asta.
Este un aspect de bază al fiziologiei umane.
Avem o poartă stelară construită în interior.
Şi stai şi te întrebi atunci,
dacă noi am fost creaţi posibil de extratereştri
şi ei ştiu că avem acest al treilea ochi, o parte a misiunii lor
este să ne influenţeze şi să ne cultive până la punctul în care
suntem apţi să utilizăm acest al treilea ochi cu care am fost dotaţi.
Poate o zonă concretă a creierului uman într-adevăr
să ajute la explicarea de ce omenirea activează atât de diferit
faţă de celelalte forme de viaţă de pe planeta noastră?
Ar putea această glandă micuţă să ofere
cheia înţelegerii, de ce fiinţele umane creează artă...
muzică... şi literatură?
De ce ne îngropăm morţii şi dedicăm timp contemplării propriei noastre existenţe?
Probabil că răspunsurile pot fi găsite
în povestirile personajelor divine ce apar în întreaga lume
antică în puternice grupuri de trei.
Provincia Henan, centrul Chinei.
Aici, în lungul malurilor râului Yi, sunt 1.352 de grote antice,
cunoscute drept "Longmen Grottoes". Datând dinainte de anul 493,
ele conţin cea mai spectaculoasă colecţie de artă buddhistă de grotă
din lume. Una dintre cele mai mari, din cele peste
100.000 de statui din piatră este cea a lui Amitabha Buddha,
sau Buddha Infinitei Lumini. Este flancat de ambele părţi
de cei doi asistenţi ai săi, şi împreună sunt cunoscuţi drept
"Cei Trei Sfinţi ai Vestului".
Dintr-un anume motiv, misterele sacre sunt adesea
prezentate ca întreite.
În Mahayana Buddhism, cei trei sfetnici sunt Amitabha, Buddha
Infinitei Lumini, şi cei doi însoţitori, unul reprezentând
înţelepciunea şi celălalt compasiunea. Este semnificativ faptul că
în vremurile lumii antice zeii şi conducătorii ar fi apărut adesea
câte trei. Dintr-un anumit motiv, treimea se etalează
ca un puternic principiu divin.
Ceva despre "trei" ne transmite nouă vreo importantă
informaţie despre plenitudine.
Triade... triouri... trinităţi.
De ce culturile din toată lumea şi-au imaginat conducătorii
divini şi eroii mitici în puternice structuri de trei?
Probabil că un răspuns poate fi găsit examinând povestirile
Celor Trei Sfinţi şi tărâmul celest al lui Amitabha Buddha,
cunoscută ca "Vestica Ţară Virgină".
În timpurile de odinioară, se credea despre Amitabha Buddha
că a fost un rege ce a renunţat la regatul lui printr-o
serie de promisiuni.
Şi aceste promisiuni erau
legate de crearea unei ţări al lui Buddha virgină.
Se credea despre "Vestica Ţară Virgină" că este de fapt reală şi
că există în afara graniţelor normale ale timpului şi spaţiului.
Amitabha Buddha va veni pe patul tău de moarte şi
te va conduce personal în acest paradis vestic.
Buddha Amitabha are doi asistenţi, doi "bodhisattvas".
Ideea este că dacă tu vezi trei, îţi dă senzaţia
că acolo este o abundenţă a sprijinului ce vine.
Ultimele clipe din viaţă sunt foarte importante în această
formă a Buddhismului. Aceste figuri de sfătuitori sunt primele
exemple ale puterii "trei", manifestată printr-o învăţătură
sacră, ajutând individul să ajungă la un mare nivel al conştiinţei.
Este într-adevăr "Vestica Ţară Virgină" o "stare
a iluminării," aşa cum cred majoritatea savanţilor?
Ori ar putea să fie aceşti Trei Sfinţi ghizii decedaţilor
spre tărâmul divin, probabil chiar extraterestru?
Teoreticienii astronauţilor antici cred că răspunsurile pot fi găsite
în descrierile acestui paradis spiritual.
Amitabha Buddha credea că acesta a fost un loc real,
populat cu zei şi zeiţe ce ţi-ar fi dat
cunoaştere şi informaţie. Şi, în acest loc, toţi
par să fie aurii, şi tu ai abilitatea să vezi orice
în Univers, abilitatea să călătoreşti oriunde pe Terra,
atât cât doreşti. Este acesta, într-adevăr, doar un mit?
Sau este Amitabha Buddha un examplar de extraterestru,
care a vizitat Terra şi era în stare să realizeze o înaltă treaptă
a evoluţiei în timp ce era aici şi atunci
îi ajuta pe alţii să se realizeze la fel de bine?
Ar fi putut Amitabha Buddha, de fapt, să fi fost
un vizitator din alte lumi? Şi dacă este aşa, ar putea
Cei Trei Sfinţi din Ţara Virgină a Buddhismului, nu doar să îndrume morţii
în viaţa de apoi, dar, fizic, să-i schimbe în fiinţe cu înalte activităţi,
fiinţe cu aptitudini extraterestre?
Teoreticienii astronauţilor antici spun DA şi cred că următoarea dovadă
poate fi găsită în povestea unui alt trio mitic, unul care
iniţiază o călătorie epică, nu spre un tărâm divin după moarte
către o viaţă divină, ci aici pe planeta Terra.
Colonia, Germania.
De secole, un flux continuu
de vizitatori se adună în interiorul acestei catedrale gotice pentru a vedea
sarcofagul de aur, ce se crede că ar conţine oasele
magilor biblici, cunoscuţi ca Cei Trei Crai de la Răsărit.
În timp ce călătoria Celor Trei Crai de la Răsărit este una dintre cele mai
populară şi binecunoscută poveste dintre cele din jurul naşterii
lui Iisus Hristos, puţin se cunoaşte, de fapt,
despre aceste trei personaje misterioase.
Confirm Evangheliilor,
Cei Trei Regi, sau Cei Trei Crai, au venit de la răsărit.
La vremea când Evangheliile erau scrise, era o zonă
a lumii, pe care vesticii o considerau a fi
sursa magiei şi misticismului.
Magii proveneau din antica preoţime
a Persiei... sau Iran, cum îi spunem acum... şi ei s-au întors
în 2.000, sau 3.000 î.Hr., poate chiar mai mult.
Magii erau interesaţi în mod deosebit de stele.
Ei urmăreau diversele influenţe pe care aceste
diferite stele şi planete le aveau stabilite în timp, şi aceasta era
partea integrantă a tradiţiei lor.
Cei Trei Crai au călătorit mii de kilometri
spre ceea ce noi numim Ţara Sfântă. Au găsit Bethleemul aparent
fără vreo hartă. Ei erau astronomi.
Se spune co urmau o stea.
Au existat, de fapt, Cei Trei Crai, sau povestea călătoriei lor pentru
vizitarea micului Iisus avea alte... poate chiar din alte lumi... origini?
Steaua, ni s-a spus,
i-a îndrumat, deci steaua se află în mişcare şi zboară, şi este
inteligent condusă, pentru că îi duce pe ei
la destinaţie şi planează peste ieslea unde se află Iisus.
Un fascicul de lumină apare pentru a lumina ieslea
unde se află Iisus.
Deci, te miri,
dacă e posibil ca cei trei magi, ei înşişi, să fie
zei extratereştri sau poate chiar steaua de la Bethleem era
vreun fel de navă extraterestră, ce i-a condus
pe cei trei magi.
Erau conduşi Cei Trei Crai de călători astrali
cu o tehnologie din alte lumi? Sau prezenţa lor
în povestea lui Iisus este, de fapt, un fel de cod... unul introdus
ca să-l conecteze pe Iisus cu alte poveşti mitice şi religioase în care
numărul trei are o profundă semnificaţie?
Există unii care cred că un răspuns poate fi găsit
examinând cele trei daruri pe care fiecare dintre magi chipurile
l-a adus Fiului lui Dumnezeu. Aur, reprezentând nevoile
fizice şi materiale ale copilului în timpul vieţii.
Tămâie... o antică răşină aromată care,
când e arsă, se crede că are efecte în dezvoltarea minţii şi
iluminare. Şi smirna... un ulei, adesea
asociat cu moartea şi îmbălsămarea... reprezentând viaţa de apoi.
De ce trei daruri şi de ce doar acestea trei?
Probabil că răspunsurile pot fi găsite
scrise în anticul limbaj biologic, care este
tot atât de vechi ca viaţa însăşi... un limbaj conţinând un cod de treiuri.
Există o teorie, cheia care deblochează
puterea numărului trei se află în misterul Sfintei Treimi,
că noţiunea despre cele trei persoane divine într-un singur dumnezeu
se referă la trei stări de existenţă.
Dumnezeu Tatăl... eul intelectual sau etic.
Dumnezeu Fiul... eul fizic şi concret.
Şi Dumnezeu Sfântul Spirit... eul emoţional, sau al năzuinţei.
Trecut, prezent şi viitor. Dumnezeu şi om ca unul.
Qasr el Yahud, Israel.
Aici, zeci de mii de creştini
îşi urmează calea spre ceea ce se crede a fi locul
botezului creştin în râul Iordan.
Şi tot aici, conform scripturii, Dumnezeu s-a dezvăluit
El însuşi, ca fiind alcătuit din trei persoane divine...
Dumnezeu Tatăl, Dumnezeu Fiul şi Dumnezeu Sfântul Spirit, cunoscuţi drept
Sfânta Treime.
În povestea botezului lui Iisus,
Iisus stă în râul Iordan, şi ni s-a spus că cerurile
s-au deschis şi Sfântul Spirit, sub înfăţişarea unui porumbel,
a coborât deasupra lui Iisus.
Şi vocea lui Dumnezeu tună în ceruri şi spune,
"Acesta este Fiul meu pe care îl iubesc şi de care sunt foarte mulţumit."
Astfel, în acea scenă, toate trei
părţile Trinităţii sunt reprezentate acolo...
Tată, Fiu şi Sfântul Spirit.
Apare o ghicitoare matematică, cum poţi fi unul şi trei?
Deci este un mister, şi unii oameni nici măcar nu-şi pun întrebări,
pentru că este o chestiune de crez, şi aşa, creat în acea imagine,
putem argumenta că există o trinitate în fiecare
şi în noi toţi.
Putea natura triunitară a lui Dumnezeu, aşa cum este descrisă în
Noul Testament, să existe, de asemenea, şi în toată omenirea?
Şi dacă este aşa, sugerează aceasta că puterea lui "trei" ar putea
cumva să conecteze omenirea cu divinul sau, aşa cum unii
cred, cu forţe extraterestre?
Teoreticienii astronauţilor antici cred că răspunsurile pot fi găsite
nu numai în Biblie, ci încifrat în interiorul amprentei
genetice a corpului uman.
Huntington, New York, 1966.
Savanţii anunţă una dintre
cele mai mari realizări ale ştiinţei moderne.
Au descifrat cu succes codul genetic.
După ani de cercetări, au descoperit că structura
universală a A.D.N.-ului este formată dintr-o serie de trei molecule,
combinaţie cunoscută drept codoni, sau tripleţi.
Aveai această secvenţă de A.D.N., şi codarea
în ultimă instanţă a proteinelor din trupul tău.
Şi întrebarea era, cum codezi asta?
Reprezintă fiecare bază individuală pereche ceva?
Reprezintă ceva dacă sunt două odată?
Este o secvenţă de zece? Şi se răsuceşte, asta-i foarte
clar, vine în formaţii de trei.
Esenţa numărului trei este cheia
limbajului A.D.N.-ului nostru. Şi aceasta a fost revoluţionar atunci,
pentru că teoria astronauţilor antici a sugerat
întotdeauna că ultima dovadă a modificării
extraterestre în trecutul nostru nu va veni printr-o navă spaţială
prăbuşită, sau vreun fel de dispozitive, ci dovada concretă va veni
din interiorul propriului nostru A.D.N..
Aceasta poate să fie, de fapt,
o manifestare universală a puterii lui "trei".
În timp, cred că vom afla că A.D.N.-ul este scris
pe fundalul Universului însuşi, este asamblat
de legile de bază din fizica cuantică, şi puterea de bază
a lui "trei" este o unealtă esenţială de a vedea mâna divinului
arhitect la lucru în facerea noastră, aşa cum suntem astăzi.
Numărul trei este cheia deblocării misterelor antice.
Vedem treiuri oriunde,
şi ca un posibil indicator al ideii că "trei" este conducătorul
principiilor Universului, dezvăluit până şi în A.D.N.-ul nostru.
Astfel, puteţi vedea aici cum această putere a lui "trei" este
generalizată peste tot în Univers, incluzând şi propriul nostru A.D.N.,
şi este posibil de a fi extratereştrii cei care
au codat asta în interiorul nostru şi astfel, odată ce înţelegem această
putere a lui "trei", noi înşine vom deveni precum creatorii noştri... zeii.
Exprimarea fizică a puterii lui "trei"...
găsită în interiorul propriului nostru A.D.N....
dovedeşte într-adevăr un model
extraterestru pentru omenire?
Un model al cărui înţeles
doar începem să-l cuprindem?
Sau poate răspunsul se află în combinaţia tuturor triourilor
şi trinităţilor înglobate în toată lumea
mitică şi religioasă?
Probabil răspunsul ne va conduce
înapoi spre locul de origine al omenirii... şi ultima dovadă
că originile noastre se află, nu pe Terra, ci în afara acestei lumi.
Traducerea şi adaptarea ~ Pterodactyluss20 ~