Magicieni extraordinari...
Merlin este, realmente, autoritateaa,
sfătuitorul din spatele tronului.
Vrăjitoare misterioase...
Ocupaţia lor era, într-adevăr, să comunice cu
sacrul în ideea de a aduce împrejur o schimbare aici pe Pământ.
Şi fiinţe cereşti posesoare de puteri inimaginabile.
Astfel, ceea ce a început ca o bătălie a magiei
devine o înfiorătoare baie de sânge.
De-a lungul lumii antice, magia a fost folosită
în toate, de la vindecare, la comunicarea cu zeii.
Dar a existat într-adevăr magia reală?
Şi dacă da, putea veni dintr-o sursă din alte lumi?
Neîndoios, fiinţele umane par,
cumva, să-şi fi însuşit puterea Universului la un nivel
pe care nici măcar nu-l înţelegem.
Anticii credeau că au învăţat magia
de la zeii lor, şi zeii extratereştri
i-au învăţat să deţină aceste puteri.
Milioane de oameni din întreaga lume cred că
am fost vizitaţi în trecut de fiinţe extraterestre.
Şi dacă este adevărat?
Au ajutat, într-adevăr, extratereştii antici la modelarea istoriei noastre?
Vom găsi dovezi explorând magia zeilor?
Traducere şi adaptare ~ Pterodactyluss20 ~
sincro de bellows www.addic7ed.com
MAGIA ZEILOR Sezonul 6, episodul 4
Las Vegas, Nevada, 2009.
Magicianul Steve Wyrick uimeşte un cerc de 40 de spectatori când
apare, făcând un Hummer de trei tone...
Ridicaţi perdeaua!
să dispară instantaneu.
Toată lumea, luaţi-vă de mâini.
Foarte bine.
Sunt 40 de persoane în jurul Hummer-ului.
Priviţi.
Fă-o... acum!
Continua popularitate a iluziilor
ca acestea vorbesc în toată lumea de fascinaţia magiei,
ce poate fi urmărită în urmă cu mii de ani.
Dorim cu înfocare un fel de legătură
cu supranaturalul, şi îl putem avea pentru câteva ore,
şi preţul unui bilet ne permite să urmărim un show magic.
Când mergem la teatru şi vedem o scenă de magician,
ştim că nu au loc evenimente supranaturale în faţa ochilor noştri,
necontând cât de mult par să fie.
Ne gândim uneori la oamenii lumilor antice ca fiind aşa de simpli.
Trăiau într-o lume saturată cu magie.
Într-adevăr, nu a existat o deosebire între viaţa de zi cu zi şi supranatural.
Ei erau complet introduşi în cele două.
Astfel, credinţa în magie era absolut universală.
Era un mod de a privi lumea ca la
un întreg interconectat, la fel de bine ca o tehnologie prin care
poţi face să se întâmple lucruri în viaţa de zi cu zi a lumii materiale.
Magia a oferit oamenilor oportunitatea de a influenţa
rezultatul evenimentelor importante, să cunoască dorinţa zeilor
şi să comunice direct cu acei zei.
În vremurile antice, se spunea concret
că magia venea de la zei.
Cumva din alte lumi, cumva de dincolo de barierele
realităţii comune.
Ceea ce vedem este că, neîndoios, fiinţele umane par,
cumva, să-şi fi însuşit puterea Universului la un nivel
pe care nici măcar nu-l înţelegem.
În lumea antică, magia a fost văzută
iniţial ca fiind, în unele cazuri, coercitivă.
Cum s-ar zice, oamenii încearcă să controleze
tărâmul spiritual pentru a face ceva în vieţile lor de zi cu zi.
Astfel, pe câtă vreme magia modernă este folosită la realizarea
unui gen de înşelătorii, în lumea antică
exista o încercare de a constrânge spiritele, cum să spun, de a afecta
viaţa cuiva şi direcţia vieţii cuiva.
Dacă asta ar fi soarta cuiva, sau, în unele cazuri, a lumii materiale.
A existat, într-adevăr, magia în lumea antică?
Nu ca o formă de spectacol, ci ca un mijloc de replicare
a puterilor zeilor?
Provincia Shanxi, China, secolul al VII-lea d.Hr.
Lanţul muntos Zhongtiao.
Aici, conform mitologiei chineze, a trăit Zhang Guo Lao,
un sfânt taoist, ce se credea că posedă abilităţi magice unice
şi o înţelegere profundă a secretelor naturii.
El este unul dintre cei la care se făceau referirile de "Cei Opt Nemuritori".
Astfel, Cei Opt Nemuritori sunt
acele personaje semi-mitice din istoria chineză.
Majoritatea lor se bazează pe oameni care
de fapt au existat, şi apoi adevărate legende s-au dezvoltat în jurul
acestora, pe măsură ce trecea timpul.
Se crede că personajul istoric Zhang Guo Lao
a trăit între secolele VII şi VIII.
Şi era binecunoscut pentru capacităţile sale magice chiar în acele vremuri.
Probabil, Zhang Guo Lao este cel mai interesant
dintre Cei Opt Nemuritori.
Este descris ca un om în vârstă.
Se putea face invizibil.
Putea trăi fără măncare zile întregi.
Conform mitologiei chineze, Zhang Guo Lao
a apărut prima oară chiar la începutul Universului,
când a ieşit din haos în forma unui liliac alb.
Se credea că este un alchimist talentat, vrăjitor şi magician.
Astfel, Zhang Guo Lao este descris, adesea, călărind
un catâr magic, şi ce e caracteristic este că el stă aşezat
cu faţa la spatele catârului.
Catârul se poate deplasa cu aripi divine şi, de asemenea,
străbate mii de kilometri într-o singură zi,
fără a se opri măcar o dată pentru odihnă.
Când Zhang Guo Lao găseşte un loc unde doreşte
să înnopteze, propriu-zis îşi împătureşte catârul,
ca şi cum ar împături o foaie de hârtie, până când ajunge la o mărime
la care poţi să-l bagi în buzunar.
Şi apoi l-ar fi reactivat, stropindu-l
cu apă, şi ar fi apărut din nou.
Astfel, te întrebi, este acest catâr, concret, vreun fel
de incredibilă tehnologie extraterestră, ce îi permite
să călătorească în jurul Chinei?
Este posibil, în întregime, ca ceea ce
este descris aici să fie vreun gen de ambarcaţiune şi e posibil
ca însuşi Zhang Guo Lao să fi fost un extraterestru.
În ideea de a-i explica abilităţile şi tehnologia,
strămoşii noştri l-au descris ca pe o fiinţă magică.
Este însă posibil ca extratereştrii
să fi putut dezvolta o tehnologie, prin care ai un fel de
maşină zburătoare, ce se poate "împături" singură în hiperspaţiu?
Funcţionează cu o avansată sursă de propulsie.
Poţi călători cu ea.
E mică, e compactă.
Şi când ai ajuns, doar o "împătureşti" în hiperspaţiu,
este ceva ce ţii în mână şi...
întregul obiect se strânge.
Este posibil ca Zhang Guo Lao să fi existat într-adevăr?
Şi dacă-i aşa, era posibil ca uimitoarele lui puteri de transformare
să se fi bazat pe un avansat model, poate un model extraterestru
de transport?
Teoreticienii astronauţilor antici cred că următoarele indicii pot fi
găsite la mai mult de 2736 km depărtare, în Patna, India.
Situat pe ţărmurile sudice ale fluviului Gange,
se crede că acest oraş antic este locul unde marele
lider spiritual Buddha
a început o incredibilă călătorie în 483 î.Hr.
Gautama Buddha era un mesager şi un înţelept, ce s-a născut
în ceea ce este uneori Nepalul acum,
în jurul anilor 500 spre 600, înainte de Hristos.
Şi el era un personaj original
prin învăţăturile lui, ce au devenit Buddhismul.
Când s-a născut Buddha, un proroc i-a spus
tatălui său că "fiul tău va deveni un mare învăţător".
S-a presupus că mesajul lui Buddha, învăţăturile lui, scotea
oamenii din suferinţă.
El a creat o religie pentru a rezolva ceea ce considera că sunt problemele
de bază ale traiului.
Buddha a călătorit în jurul Indiei, făcându-şi cunoscute învăţăturile.
Numărul urmaşilor lui în comunitatea monastică creştea din ce în ce mai mult.
Era perceput ca un om, dar un om extraordinar.
În procesul de obţinere a iluminării, el a avut aceste
realizări ce erau marcate de puteri supranaturale.
Propriu-zis, a proiectat şi a construit, printr-o putere psihică pură, această
punte de nestemate sus în cer.
Şi s-a plimbat în sus şi în jos pe acea
punte plină de nestemate cam o săptămână.
Conform textelor antice, aproape de sfârşitul
vieţii sale, Buddha şi mulţii lui discipoli au încercat să traverseze
Gangele, dar au rămas blocaţi de apele dezlănţuite.
Ei bine, s-a întâmplat să fie perioada anului când
marile fluvii se umflă. Ating un nivel înalt.
Nu doar că este foarte, foarte învolburat, la aproape 2 km în acea perioadă
a anului, dar curge foarte repede, cam la 110 km pe oră, efectiv rapid.
Şi el vede oameni pe unul dintre malurile Gangelui încercând
să ridice aceste plute fragile, în încercarea de a trece fluviul.
Si ceea ce face se întâmplă...
instantaneu, şi textele spun că în timpul cât îi ia
unui om zdravăn să-şi întindă braţul, sau să-şi îndoaie
braţul întins, Buddha
apare pe celălalt mal al fluviului.
Acum, nu exista barcă, nicio formă
oarecare de transport, şi oamenii au fost martori la asta.
Deci, era vreun fel de miracol?
Bineînţeles că nu.
Astfel, discutăm aici de teleportare?
Vreun gen de tehnologie, ce a fost greşit interpretat drept un miracol?
Se puteau baza incredibilele fapte
realizate de fiinţe ca Buddha şi Zhang Guo Lao pe palpabile
întâlniri extraterestre?
Şi dacă este aşa, puteau fi ei inspiraţia pentru ce numim noi acum "magie"?
Probabil, următoarea dovadă poate fi găsită examinând povestirile
unui faimos vrăjitor, ale cărui puteri supranaturale au ajutat
la ridicare unei mari naţiuni.
Insula Tintagel, Anglia.
Anul 500 d.Hr.
Aici, ascunsă în lungul coastei
neregulate din Cornwall, este intrarea într-o misterioasă grotă,
ce se crede că l-a găzduit pe marele vrăjitor Merlin.
Istoric vorbind, îl găsim pentru prima oară pe Merlin
în scrierile lui Geoffrey de Monmouth.
El povesteşte despre acest personaj extraordinar, care
a avut cea mai faimoasă apariţie în perioada lui Arthur.
Cred că există această tendinţă de a gândi la el
ca la un om cu tichie ascuţită.
Şi ca să fie o fărâmă de comedie, sau ridicol.
Când, de fapt, adevăratul Merlin este foarte, foarte serios şi un foarte
important personaj.
Conform povestirilor, regele Arthur a trăit
în jurul anilor 500 d.Hr., şi era sfătuit de acest om înţelept, numit Merlin.
Lui Merlin i se atribuiau tot felul de puteri miraculoase.
Se spune că era capabil să producă trăsnetul şi tunetul.
Putea levita pietre.
Putea proroci viitorul.
Putea aduce ceaţa, ca să acopere câmpul de luptă.
Merlin pare să se fi bazat pe această idee a druizilor.
Druizii erau un fel de figuri religioase într-o mulţime
dintre aceste societăţi timpurii.
În unele cazuri, îi vedem asociaţi cu mai multe
grupuri de războinici celţi, în care ar fi... putut avea sarcina
de sfătuitori ai regelui.
Druizii apar ca foarte magici, şi având şi alte variate căi
prin care puteau interacţiona cu lumea supranaturală în
avantajul lumii pământene.
Există un manuscris la British
Library numit "Annales Cambriae", care înseamnă Analele Galice.
Şi în ele se face referire la un om pe nume Merlin, ce trăieşte
într-o pădure, undeva în nord.
Şi modul de referire la acest Merlin, putea foarte bine
să fie acelaşi Merlin, ca Merlin din povestirile cu Arthur.
Conform legendei, Merlin a fost
creierul ce a stat în spatele planului prin care ar fi unit variatele
regate ale Britaniei într-o singură naţiune, capabil de evitarea
invaziei de forţele saxone.
El a lansat o anchetă pentru instalarea tânărului Arthur ca rege, folosindu-şi
formidabilele puteri.
Merlin regizează unirea
Britaniei de dinainte de zămislirea lui Arthur.
Propriu-zis, el manipulează lucrurile, astfel încât Arthur să se poată
naşte la modul că are sânge regal, dar el nu e crescut
într-un castel, care era un loc periculos pentru divina
menire de lider ce urma să fie.
A fost capabil să-i fie profesor lui Arthur în copilărie,
învăţându-l căile naturii.
L-a impus rege făcându-l pe Arthur să săvârşească
tot felul de fapte pe care nimeni altcineva nu putea,
precum scoaterea sabiei din stâncă.
Şi se pare că el a dorit să-l înfăţişeze pe Arthur ca pe un fel de
figură nemuritoare în ochii oamenilor, astfel ca ei
să-l fi urmat bucuroşi şi să facă din el unicul lor rege.
Cu alte cuvinte, Merlin este autoritatea, realmente, sfătuitorul
din spatele tronului.
A folosit Merlin cunoştinţe supranaturale
sau din alte lumi pentru a-l autoriza pe Arthur,
şi prin asta, să creeze imperiul britanic?
De ce însă?
Şi cine... sau ce... era Merlin?
Teoreticienii astronauţilor antici cred că indiciul poate fi găsit
în straniile circumstanţe din jurul naşterii lui Merlin.
Naşterea lui Merlin este o poveste miraculoasă.
Mama lui era călugăriţă, o virgină, ce are un înflăcărat vis erotic,
şi se trezeşte ştiind că este însărcinată.
Astfel, tatăl lui Merlin putea fi un spirit rău.
Acesta ar putea fi un înger negru, unul din legiunea diavolului,
o figură monstruoasă, care în acest caz a venit şi a făcut sex
cu femei inocente în timp ce dormeau, în visele lor.
Cele mai cunoscute legende despre Merlin spun că
şi-a obţinut puterile de la acest tată demonic.
Merlin a fost botezat şi apoi natura demonică s-a disipat,
el păstrând însă toată magia de la tatăl lui demonic.
Când suntem confruntaţi cu povestea lui
Merlin, observăm o figură medievală, care posibil este
un alt exemplu de fiinţă din alte lumi, ce este jumătate
uman, jumătate extraterestru, şi astfel el este, de fapt,
un reprezentant al acestei lungi linii de fiinţe din alte lumi.
Aceasta este adevărata esenţă a istoriei britanice.
Este foarte onorant.
Nu pare ca cineva să fi creat asta din nimic.
Era posibil ca povestirile să ajute la ascunderea adevărului.
Ceea ce era uman...
contactul extraterestru a avut loc.
Acel Merlin era de fapt o fiinţă extraterestră, ce a fost
trimis aici să-l ajute pe regele Arthur să organizeze regatul, şi aceste
avansate capacităţi ale lui Merlin puteau fi nimic mai multe decât
folosirea tehnologiei ce îi era la îndemână.
Este posibil ca Merlin să fi avut, aşa cum cred mulţi,
originile în alte lumi?
Dacă da, putea într-adevăr magia lui să se fi bazat, nu pe forţe
oculte, ci pe o avansată tehnologie extraterestră?
Londra.
1966.
British Museum dobândeşte un neobişnuit artefact aztec, ce se crede
că posedă puteri magice.
Cunoscută drept "Devil's Looking Glass", această oglindă, făcută din
sticlă vulcanică neagră, a aparţinut odată influentului
savant al secolului XVI, John Dee.
Dee a fost un matematician respectat, astrolog,
şi sfetnic apropiat al reginei Elisabeta I.
De asemenea, s-a considerat a fi un puternic magician şi afirma
că foloseşte oglinda ca să comunice cu îngerii.
John Dee a fost un magician faimos în
perioada elisabetană din Anglia.
Probabil cel mai faimos mag al Renaşterii, cel puţin din
Anglia pe vremea aceea, şi a devenit foarte obsedat în incercarea
de a invoca îngerii.
Practicanţii magiei de mai târziu au început
să se refere la ea drept "magia enochiană".
John Dee a crezut că există
un limbaj al îngerilor.
Astfel, exista un sunet, un sunet real, nu doar un concept,
ci o voce prin care Universul vorbea, prin îngeri, prin aceia
cu o cunoaştere supremă, ce aveau propriul lor limbaj specific.
Şi el încerca să pătrundă în asta.
Dee credea că această informaţie i-a fost oferită lui,
pentru că, la origine, Dumnezeu a dorit să ducă omenirea
de-a lungul tuturor timpurilor.
Această magie enochiană îi fusese dată omului înainte, dar s-a pierdut
de-a lungul generaţiilor.
La origine, Dumnezeu i-a dat-o lui Adam, legenda continuă, şi apoi
i-o dă profetului Enoh, şi poate şi altora până la el.
Aveau într-adevăr acces magicienii timpurii ca John Dee
la tehnologia extraterestră? Tehnologie despre care în mod greşit
s-a crezut a fi de origine supranaturală sau divină?
În lumea antică, magicienii erau specialişti
religioşi, a căror ocupaţie era să interacţioneze cu spiritul lumii
în numele grupului lor social.
Într-adevăr, ocupaţia lor era să comunice cu sacrul
în ideea de a aduce în realitatea înconjurătoare
o schimbare de durată aici pe Pământ.
Centrele puterii ar avea magicieni.
Tribunalele timpului, sau un rege, un cezar sau un faraon,
ar fi avut "vizars"... vrăjitori, magicieni... ce-i sfătuiau,
îi protejau, folosindu-şi
puterile secrete ca să vindece, să conducă în bătălie.
Era o parte importantă a conducerii în vremurile antice.
Aceste personaje aveau puteri enorme şi o enormă influenţă,
nun doar ajutând un lider, ci ajutând o ţară să rămână unită.
Este posibil ca practicanţii timpurii a ceea ce
noi numim magie să fie, într-adevăr, indivizi ce erau în posesia
unei avansate cunoaşteri extraterestre...
cunoaştere ce putea schimba cursul istoriei umane?
Teoreticienii astronauţilor antici cred că o aşa îndrăzneaţă
noţiune este, de fapt, posibilă şi următoarea dovadă poate fi
găsită în legendele despre un misterios dispozitiv... unul aşa
de puternic, că-l putea face pe utilizator să dispară.
Dallas, Texas.
2011.
Cercetătorii de la Universitatea texană Nanotech Institute
descoperă un procedeu ce, practic, poate face obiectele invizibile.
Aceşti oameni de ştiinţă împletesc fibre subţiri de carbon în foi
şi le scufundă în apă.
O încărcătură electrică loveşte materialul şi schimbă modul
în care apa înconjurătoare refractă lumina, făcând să pară
că un obiect dispare la o apăsare pe buton.
Noi nu vedem, propriu-zis, ce se întâmplă în jurul
obiectului când suntem obturaţi.
Ceea ce facem e că utilizăm foi din nanotuburi de carbon încălzit
pentru a curba lumina.
Astfel, când credem că privim într-o anume direcţie,
de fapt vedem apa de mare din apropiere.
Utilizăm materiale
extraordinare pentru a realiza mirajul nostru de acoperire.
Dar la fel de inovative ca această remarcabilă tehnologie,
poveştile unor dispozitive cu puteri similare
pot fi găsite de-a lungul timpului.
Serifos, Grecia.
Aici, pe această insulă micuţă din marea Egee, cred
anticii greci că eroul Perseu şi-a organizat aparent misiunea
imposibilă de a ucide fioroasa gorgonă Meduza.
Astfel, Perseu avea această incredibilă înfruntare,
pentru că Meduza era puternică, şi doar privind la ea mureai, deci
este cu adevărat o situaţie periculoasă pentru erou.
Conform mitologiei, Perseu primeşte
un coif magic, care în final îi asigură succesul.
Numit "Coiful Întunericului", acesta i-a aparţinut lui Hades,
zeul lumii subpământene.
Perseu pleacă în această aventură cu ajutorul unui
număr de zei greci. El primeşte un număr
de articole mitologice, ce urmează să-l ajute în aventura sa.
Primeşte coiful lui Hades, care îl face invizibil.
Astfel, o ucide cu succes pe Meduza...
şi celelalte două gorgone încearcă să-l găsească, dar nu-l pot vedea,
pentru că poartă coiful invizibilităţii.
L-a făcut, într-adevăr, Coiful Întunericului să dispară pe Perseu?
Sau putea exista o altă, poate mai ştiinţifică, explicaţie?
Acesta poate fi un exemplu antic al unei tehnologii
avansate, utilizând curbarea naturală a luminii, şi legi ale
fizicii de care suntem acum conştienţi, de a face ceva ce
pare să fie imposibil să devină foarte realizabil şi cu
o tehnologie pe care o poate utiliza oricine, dacă doreşte.
Este coiful lui Hades dovada unei tehnologii extraterestre
folosită odată în timpuri străvechi?
Şi dacă-i aşa, puteau povestirile unor alte dispozitive antice din
trecutul îndepărtat să ofere dovada că strămoşii noştri aveau acces
la alte, chiar mai avansate unelte extraterestre?
Ponza, Italia.
Localizată în marea Mediterană, această insulă în formă de semicerc
se crede a fi legendarul cămin al zeiţei greceşti Circe...
o zeiţă despre care se crede că posedă o baghetă cu remarcabile puteri.
Dar noţiunea de baghetă ca un instrument al magiei poate fi
urmărită chiar mai înapoi în timp, înapoi la originile magiei înseşi.
Ideea de magie vine dintr-o zonă cunoscută ca Persia, sau Iran.
Aceasta este de la Zoroaster, tradiţiile şi ritualurile zoroastriane.
Magul, preotul acelui sistem de credinţă, ar fi folosit
un pumn de baghete ca o intervenţie magică, o cale de a conecta
lumea nevăzută cu cea cunoscută.
Magicienii şi liderii de toate felurile folosesc bastoane, vergele,
nuiele, baghete şi sceptre, buzdugane, toate cu tradiţii similare.
Anticele relatări ale faimoase baghete a lui Circe
o descriu ca pe o armă formidabilă, capabilă să producă
transformări fizice uimitoare.
Conform mitologiei greceşti,
Circe era fiica lui Helios, zeul soarelui.
Şi conform acelor legende, ea era incredibil de frumoasă.
De fapt, era strălucitoare.
Era luminoasă pentru că nu era de pe acest Pământ.
Grecii antici au considerat-o zeiţa magiei.
Povestirile din jurul lui Circe, de obicei se referă
la puternica ei baghetă, cu care
era în stare să transforme oamenii în animale.
Şi astfel există o faimoasă poveste în
Odiseea, în care Ulise şi oamenii lui debarcă pe o insulă misterioasă.
Şi ei se apropie de o casă în care se află
o femeie care cântă.
Şi melodiile interpretate de ea sunt un fel de nadă pentru oameni de a intra
în casă, şi Circe le spune că este gata să-i distreze.
Şi în cursul întâlnirii cu ei,
Circe scoate o baghetă şi îi atinge cu ea.
Ca rezultat, oamenii sunt apoi transformaţi în porci.
Ideea transformării este fascinantă.
Exista frica în antica lume că puteai fi schimbat
într-un lup, sau vreun alt animal.
Şi apoi se presupunea că unii oameni cu
puteri extraordinare puteau să-ţi facă asta ţie, împotriva voinţei tale,
şi aceasta era marea teamă.
Şi o bună conduită a practicii magice era încercarea de a evita această nenorocire.
Era bagheta magică a lui Circe doar o invenţie
mitologică, una bine înrădăcinată în imaginaţia şi superstiţia omenirii
primitive, aşa cum sugerează majoritatea savanţilor?
Sau se putea ca acest incredibil dispozitiv să fi existat cu adevărat?
Pentru că ştim cu toţii că toate aceste mituri
au un miez de adevăr în ele; ceva ce s-a întâmplat în realitate.
Şi astfel, când discutăm despre baghete puternice, care sunt folosite
cu scopul de a transforma oameni în animale...
singurul lucru ce cumva seamănă cu asta, se putea întâmpla
dacă era un dispozitiv tehnologic.
Este posibil, oricum, ca o extrem
de avansată tehnologie putea,
de fapt, cumva, să genereze un efect de schimbare de formă...
şi de remodelare completă a A.D.N.-ul,
a texturilor fizice, a cărnii, sau a fiinţelor umane vii?
Multe alte legende antice descriu un fel
de dispozitiv manual care avea incredibila capacitate să facă
lucruri ce ar părea să fie magice, sau chiar imposibile.
Avem suliţa lui Vishnu.
Avem ciocanul lui Thor.
Avem trăznetul lui Zeus.
Acestea puteau fi toate, foarte bine,
exemplele unei tehnologii manuale
pe care o deţineau extratereştrii umani, ce arâtau ca noi.
Putea avea Circe o descendenţă divină,
posibil extraterestră?
Şi dacă este aşa, era posibil ca bagheta ei
să se fi bazat pe o foarte avansată tehnologie extraterestră?
Teoreticienii astronauţilor antici cred că o asemenea idee este
posibilă şi cred că mai multe dovezi pot fi găsite în
povestirile uneia dintre cele mai epice şi destructive
confruntări din istoria religioasă.
Qantir, delta Nilului, Egipt, la 96,5 km nord-est de Cairo.
Mulţi istorici cred că pe aceste câmpuri se află
anticele ruine ale oraşului dispărut al lui Pi-Ramesse.
În secolul al XIII-lea î.Hr.,
în timpul domniei faraonului Ramses al II-lea, acest
oraş a servit drept capitala Egiptului, şi conform unor
teologi, a fost locul istoric al celor Zece Molime ale Egiptului,
aşa cum este descris în povestea biblică a Exodului.
Avem povestea Exodului,
povestea poporului evreu ce părăseşte Egiptul.
Şi astfel, Moise ajunge eliberatorul.
El este ales de Dumnezeu, Iehova, ca să meargă la faron şi
să-i spună, "Lasă-mi poporul să plece".
Lui Moise i s-a spus de către acest înger din interiorul tufişului
arzând că trebuie să meargă la faraon şi să-l convingă să elibereze
700.000 de evrei.
Următorul lucru pe care îl cunosc cei mai mulţi oameni este că
el e la curtea faronului, în conflict cu magicienii faraonului.
La începuturile civilizaţiei antice a Egiptului,
magicienii au avut un important rol la curtea faraonului.
Ei îl protejau pe faraon de puterile întunecate.
Ei îl vindecau uneori.
Ei îi dădeau lui legitimitate în faţa poporului.
Ei erau vitali în viaţa de curte, în anticul Egipt.
Egiptenii nu aveau niciun cuvânt pentru religie.
Pentru ei, magia era religia lor.
Era în jurul lor, era parte din ei.
Era puterea zeităţilor lor, le crease zeităţile.
Era o forţă constantă în viaţa lor.
Astfel, să studiezi magia, să înţelegi magia însemna
să înţelegi lumea.
Egiptenii erau maeştrii magiei naturale.
Ei au înţeles cum funcţiona într-adevăr magia, cum puteai folosi natura
şi folosi puterea unei minţi umane pentru a crea un efect.
Conform relatărilor biblice, Dumnezeu îl învaţă pe
Moise cum să îi facă faraonului o demonstraţie a puterii lui
divine, una ce-l va forţa să-i elibereze pe sclavii isreliţi.
În ideea de a-l constrânge pe faraon, Moise
îşi aruncă jos toiagul, ce se transformă într-un şarpe.
Magicienii egipteni privesc şi zic,
"Doamne, putem şi noi să facem asta."
Toţi magicienii îşi aruncă beţele jos pe pământ.
Toate se transformă în şerpi.
Dar şarpele lui Moise îi mănâncă pe toţi ceilalţi şerpi.
Şi acesta este începutul a ceea ce ştim că este probabil cel mai mare
concurs de magie înregistrat vreodată.
Dumnezeu îl înzestrează pe
Moise, ca să-i facă faţă faraonului şi magicienilor faronului.
Este, propriu-zis, o bătălie a vrăjitorilor.
Confruntarea escaladează rapid, aşa că Dumnezeu
procedează la dezlănţuirea unei serii de zece molime în creştere,
devastatoare, peste poporul Egiptului.
La prima molimă, Moise atinge cu toiagul său
fluviul Nil, şi devine sânge, dar magicienii
sunt capabili să facă asta la fel de bine.
La a doua molimă, Moise multiplică broaştele, dar tot aşa pot
şi magicienii, deşi odată ce au făcut-o, nu mai pot scăpa de broaşte.
La a treia molimă,
Moise aduce în jur ţânţari, sau, cred unii, păduchi.
Astfel, fiecare dintre aceste molime
începe să crească în gravitate.
Şi mai apoi, după cea de-a treia molimă, magicienii egipteni sunt capabili
să copieze tot ce face Moise.
Dar în final, ei recunosc asta, ştiţi,
acesta este degetul lui Dumnezeu, şi dincolo de asta, nu mai putem
oricum să ne întrecem cu el.
Ceea ce observăm aici este foarte straniu.
Observăm o competiţie a magiei, pe care Dumnezeu o continuă,
forţând o continuare a acesteia.
Şi asta eventual duce la moartea fiecărui băiat nou-născut
din Egipt, ceea ce în final sfârşeşte toată treaba.
Şi Moise îi ia nu numai pe cei 700.000 de evrei,
ci se consideră la modul general să fie între unu şi două milioane
de egipteni care au plecat cu el, în ceea ce noi numim Exodul.
Astfel, ceea ce a început ca o bătălie a trucurilor magice,
transformând toiage în şerpi,
devine, cu adevărat, o înfiorătoare baie de sânge.
Asta e, atât cât rezistenţa
continuă, Iehova continuă escaladarea tragediei.
Molimele devin din ce în ce mai rele.
Acum, acestea sunt evenimente supranaturale.
Nu ştim cum s-au încheiat ele, cum s-a aflat,
dar schimbarea în istorie s-a produs din cauza molimelor.
Astfel, magia a prevalat.
Teologii vor spune, "Acesta a fost Dumnezeu care a făcut "asta."
Am o teorie diferită.
Nu cred că Dumnezeu este infam.
Nu cred că Dumnezeu iese şi
ucide, şi astfel era posibil să fi fost extraterestru.
Putea fi povestirea
Celor Zece Molime ale Egiptului, într-adevăr, relatarea unui concurs
mortal între oamenii aflaţi în posesia unei tehnologii
extraterestre, aşa cum cred teroreticienii astronauţilor antici?
Egiptenii antici credeau că
au învăţat magia de la zeii lor,
şi aceşti zei extratereştri i-au iniţiat cu aceste puteri.
Brusc, ei au descoperit că s-au ridicat împotriva celei mai
puternice forţe, o forţă magică mai puternică decât aveau ei.
Nu ne confruntăm cu două culturi umane
indigene, luptându-se aici pe Pământ.
Ne confruntăm cu oamenii de pe
Pământ într-un război în care nu îi puteau învinge pe extratereştri.
În multe dintre textele antice pare aparent că
propriu-zis zeii luau partea cuiva. Se implicau în bătălii.
Astfel, ideea că era posibil ca ei
să fi fost, de asemenea, implicaţi în molime este plauzibilă.
Deci, întrebarea este, era într-adevăr Dumnezeu cel care a dezlănţuit aceste
molime peste Egipt, sau era de fapt un extraterestru?
Şi conform teoriei astronauţilor antici, a fost
o neînţelegere, o răstălmăcire extraterestră care, în acest
caz particular, este de partea israeliţilor.
Era posibil ca incredibila putere, mânuită de
Moise împotriva egiptenilor,
să fi avut o origine extraterestră...
o putere bazată aşa mult pe ştiinţă, ca o cunoaştere extraordinară
a puterilor minţii umane?
Mulţi teoreticieni ai astronauţilor antici cred că răspunsul este DA,
şi cheia la ceea ce mulţi percep ca magie poate fi găsită,
nu doar în alte lumi, ci chiar în interiorul corpului uman.
New York City.
2012.
Magicianul David Blaine începe a 72 oră de stat neclintit în
mijlocul unui milion de volţi
de curent electric, protejat doar de o armură.
Este însă doar un truc?
O iluzie?
Sau reprezintă dovada că ceea ce numim magie de fapt există?
Suntem interesaţi de oameni ca David Blaine,
pentru că găsim acele lucruri uluitoare.
Se împing, de fapt, graniţele
în ceea ce sunt capabile fiinţele umane.
Şi cred că ne întrebăm, putem fi şi noi capabili de aşa ceva?
Vom studia efectele de rezistenţă.
Le vom studia pentru că credem că acesta poate fi real.
Poate există ceva aici. Poate că nu este un truc.
Poate evoluează într-o persoană capabilă să facă o astfel de magie.
Suntem, propriu-zis, chiar în căutarea supranaturalului din noi înşine.
Izu Oshima.
96,5 km, la sud de Tokyo.
Aici, în secolul al VII-lea î.Hr., un legendar
mistic japonez, cunoscut ca En no Gyoja, a fost exilat pentru
aşa-numitele puteri magice.
En no Gyoja a fost fondatorul unei învăţături ascetice.
"Shugendo" înseamnă practica antrenamentului şi testului.
Această tradiţie din secolul VII, pusă la punct în
munţi greu practicabili,
cu intense exerciţii şi disciplină, s-a spus că accesează
puteri supranaturale dincolo de înţelegerea noastră.
Magia lui En no Gyoja diferă de conceptul nostru
de magie în multe feluri.
Aceasta e ceva ce scoţi din tine însuţi.
El ar fi urcat în înalturile munţilor... fără oxigen,
izolat, fără hrană.
Doar o secundă de neatenţie şi eşti mort.
Şi apoi, de asemenea, meditatul în mijlocul unei cascade.
Aici e locul unde găseşte linişte. Aici e locul unde găseşte controlul.
Până şi catastifele istorice îl descriu pe En no Gyoja
ca pe cineva care era dotat cu capacităţi magice,
şi, de asemenea, cu abilitatea de a supune şi controla demoni şi spirite.
En no Gyoja a fost, de asemenea, cunoscut pentru
abilitatea de a călări cei cinci nori coloraţi.
S-a stabilit, de asemenea, să fie executat de un număr de ori, şi de fiecare
dată securea călăului cădea lângă gâtul său,
propriu-zis, securea se sfărâma în bucăţi.
Încă, astăzi, facem neîntrerupte descoperiri
despre capacităţile şi potenţialul creierului şi corpului uman.
Astfel, este posibil ca în
poveştile şi legendele despre En no Gyoja, să vedem pe cineva care
era capabil, cumva, să acceseze cunoaşterea ce este gata
încifrată în propriul nostru A.D.N. de extratereştri.
Este posibil ca magicieni antici, precum En no Gyoja,
să fie capabili să pătrundă incredibilele abilităţi
extraterestre, întipărite în interiorul corpului uman?
Pot explica aceasta fapte similare realizate de mai modernii
magicieni ca Harry Houdini şi David Blaine?
Magia pare să fie
o derivaţie a tehnologiei extraterestre.
Este vorba de accesul la potenţialul
uman, folosind tehnologia formei umane.
Magia dobândită de la fiinţele extraterestre pare
să fie legătura pe care ne-au dat-o
pentru a ne permite să devenim mai mult decât ei.
Indică, într-adevăr, rapoartele antice despre magie dovezi
ale unei cunoaşteri avansate, din alte lumi?
O cunoaştere dată primilor oameni, însemnând să-i ajute
pe ei să deblocheze propriul lor... vreun putem spune "divin"... potenţial?
Suntem scufundaţi în magie.
Avem nevoie de ceva extraordinar, ce ne permite să transcedem
viaţa de zi cu zi, şi să simţim limitele profunde şi
frustrările a ceea ce ne-ar fi plăcut să fim şi cum să facem.
Este atât o iluzie a eliberării, cât şi o treaptă, bucăţica unei hărţi în care
putem fi apţi să ajungem mai departe decât credem.
Aceasta ne poate capacita să facem mai mult decât au făcut oamenii înainte.
Cu aceasta putem fi mai mult decât atât.
Magia eliberează potenţiale latente, ce se presupune
că nu sunt. Dar de-a lungul istoriei, mulţi
oameni au demonstrat aceste capacităţi.
Ei au fost observaţi. A fost scris adânc şi
înregistrat cu o mare emoţie şi entuziasm.
Şi apoi, bineînţeles,
întrebarea este, de unde au luat ei asta?
Şi-au dezvoltat-o singuri?
Sau le-a fost dată cumva de zei?
De fiecare dată, aflăm de la strămoşii noştri într-un mod specific
că magia a fost dată umanităţii de zei, de inteligenţe
non-umane, de fiinţe extraterestre.
Avea într-adevăr magia antică origini din alte lumi?
Şi se baza nu doar pe trucuri, ci pe o avansată
cunoaştere a ştiinţei şi a puterilor creierului uman?
Probabil vom descoperi răspunsul când vom deschide ochii
la posibilitatea că ceea ce credem că ştim este o iluzie,
şi ceea ce credem că este o iluzie poate fi foarte bine real.
Traducere şi adaptare ~ Pterodactyluss20 ~