Operaţii misterioase efectuate de primii oameni.
Foarte bine planificate, şi se întâmpla cu mult
înainte de apariţia medicinei moderne.
Fiinţe stranii cu puteri miraculoase.
Chiar gândind
că zeii au interzis-o, ea era aptă, într-adevăr, să ridice din morţi.
Şi o acoperire ce distruge secole
de cunoaştere ştiinţifică.
Oamenii se temeau de ea.
În special partea religioasă se temea.
Sunt recentele realizări din medicină,
într-adevăr, rezultatul anilor de cercetări?
Sau cunoaşterea vindecării vine, de fapt, dintr-o sursă din alte lumi?
S-ar părea că această cunoaştere
medicală vine de la o avansată civilizaţie
de extratereştri.
Milioane de oameni din toată lumea cred că
am fost vizitaţi în trecut de fiinţe extraterestre.
Şi dacă este adevărat? Au ajutat, într-adevăr, extratereştrii antici
la modelarea istoriei noastre? Şi dacă da, oferă
avansatele proceduri medicale din trecutul îndepărtat următoarea
dovadă a originilor extraterestre ale omenirii?
Traducere şi adaptare ~ Pterodactyluss20 ~
sincro de bellows www.addic7ed.com
OPERAŢII EXTRATERESTRE Sezonul 6, episodul 6
2012. Houston, Texas.
Doctorii uzitează tehnologie robotică pentru a efectua o complexă operaţie
pe cord prin incizii de mărimea unei găuri de cheie.
Chicago, Illinois. Un invalid urcă 103 etaje,
utilizând un picior inteligent cu control bionic.
La Universitatea din Iowa
cercetătorii dezvoltă tehnologii ce fabrică componente de corpuri
la comandă, uzitând imprimante 3D. În ultimii 100 de ani
avansul ştiinţific a îmbunătăţit dramatic abilitatea
omenirii de a se vindeca singură. Mai mult, în realitate decât oricând
în ultimele cinci secole.
De-a lungul istoriei, medicina se ocupa
cu rezolvarea problemelor fizice, readucerea sănătăţii uni pacient,
alinarea suferinţei.
Am văzut un avans colosal în ultimele trei decenii.
Exista însă un remarcabil grad de sofisticare şi
o surprinzător de mare rată de succes realizată de chirurgii preistorici.
Multe dintre procedurile medicinei moderne
sunt derivate din operaţiile antice.
Dovada procedurilor medicale avansate
practicate în lumea antică au fost găsite peste tot,
de la grote, pe zidurile templelor,
până la rămăşiţele de schelete peste tot în lume.
Cine erau însă practicienii acestei ştiinţe extraordinare?
De unde le venea cunoşterea corpului uman?
Multe culturi din întreaga lume credeau că dacă
ceva era greşit fizic cu tine, probabil, de asemenea,
era şi ceva probabil greşit spiritual cu tine.
Şi astfel, găsim, de asemenea, acei medici, sau vindecători, foarte
adesea ce nu doar vindecau trupul, în sensul nostru lumesc,
ci, de asemenea, vindecau sufletul. Şi astfel, ei erau,
cumva, la fel de bine şi figuri religioase.
Să fii un doctor în lumea antică înseamnă că tu
ai un fel de relaţii speciale cu un zeu, care
te-a înzestrat cu puterea de a vindeca.
Un doctor era simultan un fel de meseriaş ce avea un fel
aptitudine învăţată şi, de asemenea, la fel de bine un gen de figură religioasă
ce avea o legătură cu un zeu şi ar fi folosit de aceea
tratamente magice pentru rezolvarea problemelor.
Strămoşii noştri spuneau că medicina a venit de la zei.
Strămoşii noştri spuneau că zeii,
într-adevăr, ne-au dat manuale despre cum să trăim sănătoşi,
cum să readucem sănătatea la individul uman.
Ei au realizat ceva cu trupurile noastre fizice,
ceea ce doar începem să înţelegem încă odată.
Este posibil ca vindecătorii antici să fi fost conduşi
de fiinţe extraterestre? Şi dacă-i aşa, sunt recentele progrese
din medicina modernă, de fapt, o redescoperire a metodelor practicate
cu mii de ani în urmă?
Saqqara, Egipt.
Aici, în apropierea acestei piramide în trepte, se află
mormântul medicului... de asemenea cunoscut drept mormântul lui Ankhmahor.
Conform arheologilor, a fost construit cu mai bine de 4.000 de ani
în urmă pentru unul dintre cei mai importanţi oficiali
ai anticei civilizaţii egiptene.
Vă duc în interiorul mormântului medicului,
unde puteţi arunca o privire la cum executau ei complexe operaţii
medicale şi chirurgicale în timpurile antice.
Acum, ceea ce este uimitor la acest mormânt este că medicul,
Ankhmahor, a trăit acum 4.300 de ani şi el a efectuat operaţii
chirurgicale şi medicale foarte complexe.
Putem vedea aici o circumcizie făcută cu mai bine de 2.000 de ani înaintea Bibliei.
Şi aici vedem o scenă de studiu al reflexelor.
Îi putem vedea încordând şi flectând muşchii.
De asemenea, aici, o operaţie uimitoare, o operaţie chirurgicală la mâini.
Se sugerează chiar că ei puteau efectua chirurgie pe creier,
eliminând tumori. De unde au obţinut însă
cunoaşterea? Ei bine, spun că au obţinut-o
de la Thoth... zeul înţelepciunii şi al ştiinţei, care le-a oferit
toate cunoştinţele de la zei.
Cunoscut pentru abilităţile sale ştiinţifice,
magie şi medicină, Thoth a fost venerat
secole întregi ca zeu al înţelepciunii şi vindecării.
Conform mitului antic, acest medic divin a vindecat ochiul
zeului egiptean Horus, după ce unchiul său Set i l-a scos
într-o epică bătălie pentru putere. Ca rezultat, Ochiul lui Horus
a devenit un simbol important al recuperării şi sănătăţii.
Era însă Thoth doar o zeitate mitică, aşa cum cred majoritatea savanţilor?
Sau putea fi el altceva... sau altcineva... care de fapt a existat?
Medicina antică egipteană era orice,
dar nu primitivă. Există exemple clare
de medicină energetică, ce e dincolo de capacităţile noastre
tehnologice. Se pare că aceste
tehnologii le-au fost aduse şi oferite
la pachet, mai degrabă decât ceva ce s-a dezvoltat
într-o societate, pentru că înainte de asta erau extrem de primitivi.
Şi înşişi egiptenii spuneau că Thoth era responsabil pentru asta.
Dar cine... sau ce... era Thoth?
Este posibil să fi fost el nu o fiinţă divină,
ci un vizitator extraterestru, unul ce deţinea o avansată cunoaştere ştiinţifică?
În panteonul egiptean al zeilor,
Thoth este cel cu cap de ibis, dar trupul de fiinţă umană.
El a fost părintele egiptean al medicinei, însemnând că el a coborât
din cer şi le-a oferit acea cunoaştere.
Este posibil să fi fost Thoth nu o fiinţă divină,
aşa cum credeau egiptenii, ci un vizitator extraterestru, ce deţinea
o avansată cunoaştere ştiinţifică, una de la care egiptenii
şi-au dezvoltat abilităţile de vindecare? Probabil că răspunsul poate fi găsit
examinând povestea unuia dintre cei mai avansaţi chirurgi
din istoria Indiei.
Varanasi, India. La 805 km sud-est de Delhi.
Situat pe malurile Gangelui, Varanasi este unul dintre cele mai
vechi oraşe de pe Pământ, un oraş care, conform legendei,
a fost înfiinţat de zei. Binecunoscut ca un centru
al cunoaşterii şi studiului, Varanasi era odată căminul unui medic
antic, pe nume Sushruta, pe care mulţi istorici
îl creditează cu dezvoltarea artei chirurgicale.
În India antică, primul medic a fost
un tip numit Sushruta, el era chirurg şi
medic, care ar fi făcut grefe de piele, eliminări de cataracte, chiar
chirurgie plastică timpurie pe oameni.
Deci încă odată, avem pe cineva ale cărui cunoştinţe medicale par
atât de avansate pentru timpul său.
Sushruta este, de asemenea, considerat a fi primul
practicant al "Ayurveda", unul dintre cele mai vechi sisteme cunoscute
de medicină din lume. Conform legendei hinduse,
s-a spus că Sushruta a primit această cunoaştere de la
zeul cunoscut drept Dhanvantari.
Dhanvantari era un zeu cu grad înalt, aşa cum
o să-l cunoaştem, care a furnizat toate informaţiile despre această
modalitate de vindecare completă, bazată pe înţelegerea
medicinei şi a aspectelor delicate ale trupului.
Şi a trecut prin cultura indiană în vremurile antice
şi a fost păstrată şi dezvoltată de atunci.
Gândind că el este cel mai adesea descris ca având patru
braţe, ţinând ierburi medicinale, zeul Dhanvantari era,
de asemenea, un cameleon al înfăţişării. Conform legendei, în timpul
călătoriilor lui pe Pământ, putea să-şi ia alte înfăţişări, incluzând şi pe cea
de pasăre. Este posibil ca ambii,
Dhanvantari şi zeul egiptean al vindecării, jumătate om,
jumătate pasăre, Thoth, să fie conectaţi în vreun fel?
Şi dacă da, cum?
Dacă este Dhanvantari sau Thoth,
aflăm despre aceste divinităţi
extraterestre, foarte adesea fiind portretizate ca fiinţe-păsări,
că transmiteau cunoaşterea medicinei antice pe Pământ.
Aceasta ne indică că originala cunoaştere a medicinei,
a anatomiei umane şi cum se vindecă un corp vin
din surse extraterestre.
Sushruta a fost foarte clar în a menţiona că
el a obţinut această cunoaştere de la zei.
Cine erau zeii? Extratereştri.
Fiecare cultură vă va spune că primul
chirurg, acel medic ce vindecă, era un cadou de la zei.
Şi asta este extraordinar de interesant, pentru că arată,
într-adevăr, că beneficul omenirii a fost realizat
prin intervenţia şi cunoşterea aduse de zeităţi.
Cum este posibil ca antice culturi,
separate de mii de kilometri, să aibă povestiri similare despre
creaturi-păsări? Poate fi adevărat, aşa cum sugerează
teoreticienii astronauţilor antici, că aceste fiinţe extraordinare
erau, de fapt, extratereştrii cu înalte aptitudini dintr-o altă lume?
Ar fi putut ei călători de-a lungul globului,
în încercarea de a învăţa primii oameni arta vindecării?
Probabil mai multe indicii pot fi găsite
într-o colecţie de cranii misterioase descoperite şi
în ruinele unei alte civilizaţii antice.
Nordul Turciei. 2010.
În timpul săpăturilor într-un sit arheologic,
în provincia Samsun, arhelologii dezgroapă sute de rămăşiţe
de schelete şi cranii antice, datând cu mai bine de 4.000 de ani în urmă.
În mod straniu, 14 dintre cranii
au găuri mari, provenind de la ceea ce unii savanţi
cred că este dovada că omul antic realiza un remarcabil şi
sofisticat tip de operaţie pe creier, numit trepanaţie craniană.
Trepanaţia este pregătirea şi deschiderea craniului.
O facem în rutina de bază, în neurochirurgia de astăzi, pentru
a ajunge la creier, pentru scoaterea unei tumori,
sau eliminarea unui cheag de sânge.
Era făcută însă în vremurile antice, probabil pentru
leziuni ale creierului de la accidente şi leziuni din război.
Culturile antice au făcut asta peste tot în lume...
în Peru, în Europa, în Asia şi Africa.
Pur şi simplu, ei dădeau găuri în capetele oamenilor,
deschizându-le craniile cu succes, îndepărtând materialul osos,
şi apoi acoperind la loc, pacienţii supravieţuiau
şi trăiau mult.
Chiar şi cu delicatele şi foarte sofisticatele instrumente uzitate astăzi,
neurochirurgia este o procedură complicată şi riscantă,
una ce implică cel mai complex organ din corp, creierul uman.
Neurochirurgia de astăzi ne oferă unele
instrumente digitale noi, remarcabile. Avem ceea ce este echivalentul
acum al sistemului GPS, ce-ţi permite să navighezi în jurul
spaţiului intracranian. Suntem, de asemenea, apţi să utilizăm
acum imagistica preoperatorie, pentru crearea unei hărţi personale
a creierului şi a funcţiilor creierului.
Acele hărţi sunt capitale pentru a face neurochirurgie modernă.
Cum putea însă o civilizaţie antică să înveţe
nişte metode atât de avansate pentru operaţii pe creierul
uman cu sute de ani înainte, asemenea proceduri fiind testate
chiar şi în alte părţi din lume?
Probabil că răspunsurile pot fi găsite observând
o colecţie de cranii umane descoperite acum un secol,
în apropierea Anzilor peruvieni.
Aici, la Muzeul Omului din San Diego, găsim o extinsă etalare
de antichităţi precolumbiene, incluzând una dintre cele mai mari
colecţii de cranii din lume.
Dr. Tori Randall, paleoantropolog şef, a petrecut
ani de zile studiind antica practică a trepanaţiei.
Aceste cranii au în jur de 1.000 de ani vechime.
Sunt cranii incaşe, şi sunt speciale, pentru că
au fost trepanate, şi puteţi vedea această gaură de-aici din dreapta,
în cap, făceau operaţii craniene pe ei.
Pare verosimil ca o mulţime a acestor trepanaţii să fie
făcute pe timp de război, sau să vindece unele tipuri
de leziuni traumatice. Se pare că ei efectuau
trepanaţii reale în partea craniului unde nu exista
mulţimea de muşchi cranieni, ceea ce le-ar fi
făcut mult mai dificile. Un obiect pe care îl foloseau era
"tumis"-ul, care este făcut, de obicei, din bronz sau cupru.
Şi există acest mic cuţit curbiliniu.
Aceasta este categoric o practică foarte bine planificată, cu mult
succes, şi se întâmpla cu mult înainte de apariţia medicinei
moderne. Şi faptul că aşa mulţi
indivizi supravieţuiau, înseamnă că ei erau foarte buni la asta.
Este remarcabil că vedem dovada vindecării,
a recuperării şi a supravieţuirii la atât de multe specimene
arheologice, cranii ce arată semne de osificare.
Trebuie ca ei să fi avut o tehnică meticuloasă în sensul bun.
Dar trebuie să fi fost un chin brutal pentru pacient.
Conform descoperirilor dr. Randall, chirurgii
incaşi erau, de asemenea, pregătiţi să evite părţile creierului unde
ar fi distrus nervi importanţi şi ar fi afectat capacităţile motrice.
Ceea ce înseamnă că anticii noştri strămoşi
aveau informaţii extraordinare despre encefal.
Înseamnă că ei deţineau o cunoaştere detaliată despre calea anatomiei
umane, dincolo de ce credem în mod normal despre ei.
Implică un volum extraordinar de informaţii ştiinţifice.
Peste tot în lume, vedem cranii cu ciudate
mici găuri perforate, şi în aceste culturi antice,
despre practica trepanaţiei se spunea adesea că le-a fost
oferită de zei.
Astfel, este posibil că tehnologia extraterestră avea
capacitatea să vadă în creier.
Putea veni cunoaşterea incaşă antică a operaţiei pe creier,
într-adevăr, dintr-o sursă extraterestră?
Şi dacă este aşa, puteau să fi transmis anticii vizitatori extratereştri
şi alte cunoştinţe medicale? Teoreticienii astronauţilor antici
cred că următoarea dovadă poate fi găsită doar la câteva sute
de kilometri de locul unde au fost găsite craniile incaşe trepanate.
La 130 km nord-vest de faimoasele Linii de la Nazca se află
orăşelul Ica, în Peru. În 1966, un medic local pe nume
Javier Cabrera dobândeşte câteva pietre de andezit, dezgropate aici
în deşert, pietre gravate cu prezentări misterioase
ale anticilor oameni precolumbieni.
Pietrele de la Ica oferă, într-adevăr, o perspectivă
diferită despre ce credeau localnicii că însemna toată istoria.
Şi pietrele de la Ica, ceea ce au scris ei cu adevărat, sau indicat în cele
din urmă, este că istoria nu are cursul pe care-l ştim noi.
Fiecare dintre aceste pietre este gravată cu scene neobişnuite:
oameni interacţionând cu ceea ce par să fie animale
preistorice, oameni uitându-se prin telescoape.
Unele dintre pietrele Ica par să fie stranii hărţi ale lumii
de dinaintea noastră. Şi unul dintre lucrurile pe care
le descriu pietrele Ica sunt operaţiile antice.
Gravate, de asemenea, în zeci de astfel de pietre
sunt imagini cu operaţii pe creier, cezariene şi chiar
traheotomii. O piatră însă este
printre cele mai misterioase. Gândind că zugrăveşte doi
chirurgi cu o inimă între ei, aşa cum par să fie,
suturând vasele de sânge. Poate fi aceasta, într-adevăr, dovada
că omul antic era capabil să facă un transplant de cord uman?
Pietrele Ica sunt unele dintre cele câteva exemple că,
propriu-zis, anticii noştri practicau chirurgia.
Pare imposibil că oamenii antici
făceau ceva de acest gen, şi de aceea, s-ar părea că
această cunoaştere şi cunoştinţe medicale să vină
de la o avansată civilizaţie de extratereştri.
Este posibil, aşa cum sugerează teoreticienii astronauţilor
antici, ca fiinţe extraterestre să fi învăţat omenirea avansate
proceduri medicale, precum trepanaţia şi transplanturile
de inimă în trecutul foarte îndepărtat?
Şi dacă este aşa, puteau aceste fiinţe
extraterestre să fi oferit şi alte, poate chiar mai profunde,
secrete şi tehnici de vindecare?
Unii cercetători cred că următoarea dovadă poate fi găsită
în legendele şi mitologia anticului popor irlandez şi
a zeului pe care ei l-au cunoscut drept Dian Cecht.
Chicago, Illinois. 2006.
Savanţii iniţiază un extraordinar progres biomecanic,
un braţ robotic inteligent. Înzestrat cu electrozi ce
sunt conectaţi la nervii purtătorului, proteza funcţionează
exact ca un braţ şi mână normale, primind semnale de la
creier, dându-i pacientului un nou membru funcţional.
Dar la fel de sofisticat ştiinţific ca acesta,
teoreticienii astronauţilor antici indică o remarcabilă relatare
similară într-o antică poveste din insulele britanice.
Mitul irlandez conţine o poveste despre un medic divin,
numit Dian Cecht.
El are ierburi pentru vindecarea orcărei dureri
a corpului şi sufletului uman, şi oamenii,
dacă sunt răniţi în luptă sau sunt chinuiţi
în copilărie, sau avort, dureri de cap, sau orice
maladie este, ei merg la Dian Cecht pentru vindecare.
Dian Cecht este cunoscut drept medicul zeilor
şi era medicul celebrat din Tuatha Dé
Danann, care este un fel de grup timpuriu semi-divin
de oameni în tradiţia irlandeză.
Conform tradiţiei celtice, Tuatha Dé Danann
era o rasă de fiinţe supranaturale ce au venit în Irlanda,
călare pe nori întunecaţi.
Dian Cecht era una dintre aceste fiinţe din alte lumi şi
medic, ce uneori îşi folosea cunoştinţelor pentru tratarea umanoizilor.
În cea mai faimoasă relatare a faptelor lui medicale, zeul irlandez
vindecă un rege numit Nuada, ce fusese rănit în luptă.
În toiul bătăliei, Nuada şi-a pierdut braţul.
Din această cauză, nu mai putea fi mult timp rege.
Se presupunea că regii trebuiau să fie perfect sănătoşi, conform
părerilor acelor vremuri. Astfel, el a predat
domnia pentru un timp, şi în această perioadă,
Dian Cecht a fost cel care, într-adevăr, i-a construit un braţ
numai din argint. Astfel, el a ajuns cunoscut drept Nuada
cu Mâna de-Argint, sau Nuada cu Braţul de-Argint.
Poveste lui Dian Cecht în care-i dă regelui Nuada
un braţ ce era fabricat numai din argint, într-adevăr, sună ca
o povestire science fiction.
Sună aproape ca crearea de proteze.
Este povestirea lui Dian Cecht un mit,
aşa cum cred majoritatea istoricilor? Sau poate braţul de argint al regelui Nuada
era, de fapt, un avansat dispozitiv bionic, exact ca cele
ce sunt construite astăzi? Dacă-i aşa, este posibil ca
zeul celtic Dian Cecht să fie, propriu-zis, o fiinţă extraterestră?
Conform legendei despre el, Dian Cecht a înlocuit
braţul regelui Nuada cu un braţ de argint, ce era perfect funcţional.
Este posibil ca aceasta să fie relatarea despre vreun
tip de proteză ce, de fapt, a existat cu mult timp în urmă.
S-ar părea că aceste legende vorbesc
despre ceva ce chiar par dispozitive medicale high-tech şi
cunoaştere... un fel de cunoaştere medicală pe care o avem astăzi şi
care a luat sute de ani de îndelungate cercetări.
Astfel, s-ar părea că şi ei aveau aceste dispozitive în vremurile antice.
De unde, însă, le-ar fi putut lua?
S-ar părea că de la extratereştri.
Dacă povestirile despre
Dian Cecht sunt adevărate, e posibil ca mituri similare din alte culturi
să se fi bazat, de asemenea, pe fapte istorice?
Teoreticienii astronauţilor antici spun DA, şi indică
povestirile unui antic zeu grec, ce şi-a exercitat incredibila
putere pentru aducerea morţilor la viaţă.
Epidaurus, Grecia. Într-o mică vale, la 48 km
sud-vest de Atena, se găsesc ruinele vechi de 2.400 de ani ai celui mai
celebrat centru de vindecare a lumii antice, Asclepion-ul,
sau templul lui Asclepius.
Asclepius a fost fiul zeului Apollo,
una dintre principalele divinităţi asociate cu magia şi vindecarea.
Acum, Asclepius, pentru că el este copilul lui Apollo, s-ar deduce
că trebuie să dezvolte, la fel de bine, aceeaşi aptitudine.
El a fost aproape complet asociat cu vindecarea.
Asclepius este numele grecesc pentru medicul divin.
Vechea Grecie avea temple de vindecare
în care oamenii puteau merge şi avea în timpul zilei
experienţe de vindecare, sau cum le-ar fi numit ei "vindecări în timpul
dormitului şi-a visatului", în care se crede că ei ar fi avut
o întâlnire cu Asclepius şi ar fi primit un fel de diagnostice
şi prescripţii pe care le puteau aplica în timpul zilei.
Este o faimoasă şi foarte interesantă
practică numită perioadă de incubaţie, în care oamenii ar dormi
în templul lui Asclepius, şi Asclepius i-ar vizita în
vis şi le-ar spune care este remediul pentru oricare boală
sau indispoziţie ar avea.
Conform mitologiei greceşti,
Asclepius purta un şarpe răsucit,
o inspiraţie pentru simbolul medical ce este folosit şi astăzi.
Poate însă cea mai misterioasă legendă asociată cu zeul
grec al medicinei era recunoscuta lui abilitate de a oferi ultima vindecare...
puterea de a învia din morţi.
Arta lui vindecătoare este atât de puternică, că el poate
scula oamenii din morţi, ce reprezintă linia care nu poate fi
niciodată trecută, bineînţeles. Şi a intat în probleme.
Îşi folosea puterile primite de la tatăl lui, Apollo,
ca să înlăture moartea, ceea ce evident constituie o problemă.
Lui Zeus nu i-a plăcut, pentru că pe oamenii pe care îi ucisese,
Asclepius îi scula din morţi.
Ceea ce ne spune această povestire este că povestea
lui Asclepius este povestea unei extraordinare tehnologii
puternice, cunoştinţe sau aplicaţie a orice ar fi fost,
prin care moartea fizică nu este sfârşitul.
Asclepius este înregistrat ridicând oameni
din moarte. Aceasta nu este ceva din
domeniul tehnologiei medicale convenţionale.
E vorba că nu există puls, nu respiraţie, şi probabil chiar
şi moarte cerebrală.
Poate că Asclepius a beneficiat
de un volum de cunoştinţe extraterestre, şi posibil
tehnologie, ce îi permit să realizeze
aparent aceste fapte supranaturale, în care un corp mort
este adus înapoi la viaţă.
Dacă Asclepius a fost o fiinţă extraterestră în carne
şi oase, aşa cum sugerează teoreticienii astronauţilor antici, atunci poate că
avea el un gen de tehnologie ştiinţifică avansată,
ce-i permitea să învie morţii? Dacă da, ce s-a întâmplat cu aceste
cunoştinţe incredibile? De ce a fost pierdut secretul
vieţii şi al morţii pentru umanitate? Probabil că răspunsul poate fi găsit
examinând povestirea uneia dintre cele mai însângerate ere înregistrată în istorie.
Franţa, în anul 1233 d.Hr.
Papa Grigorie al IX-lea înfiinţează Inchiziţia,
un grup de instituţii în interiorul Bisericii Romano-catolice,
însărcinată cu investigarea şi pedepsirea ereziei.
În următorii 500 de ani,
Inchiziţia împânzeşte tot vestul Europei.
Cei suspectaţi de magie sau vrăjitorie sunt interogaţi,
torturaţi şi executaţi, cei mai mulţi prin arderea pe rug.
Şi incluşi ca ţinte ale acestei
epurări brutală şi sângeroasă sunt oamenii de ştiinţă, vindecători şi alţi
practicieni ale aşa-numitei magii negre.
A existat o vreme în care Biserica credea
orice fel de progres ca o lucrare a diavolului, şi astfel
se terminau lucrurile în numele Domnului, în ideea de a anula noi cunoştinţe.
Ştiinţa era întotdeauna ceva împiedicat de
Biserică, cu teama de schimbare a status quo-ului.
Din punct de vedere istoric, Biserica Catolică a fost întotdeauna
ameninţată de cunoaştere, mai ales de vindecare şi medicină.
Un exemplu este inventarea ochelarilor.
Biserica Catolică a devenit explozivă la inventarea
ochelarilor, pentru că prin aceasta venea o idee, ideea că trupul
uman este perfectibil.
În timpul Inchiziţiei, Biserica
Catolică a luat un mare avânt în zdrobirea multora dintre aceste
idei păgâne conţinute de ştiinţa medicală, la acea vreme pentru ei
revoluţionare, care nu se împăcau bine cu Biserica.
Un motiv pentru care Biserica a lansat Inchiziţia
a fost să elimine legătura personală normală cu această
cunosştere antică indigenă, ce punea puterea în mâinile
individului şi lua puterea din mâinile Bisericii.
Cu mult înaintea Creştinătăţii, aveai vindecători,
vindecători absolut supranaturali.
Astfel, oamenii se tem de asta. În special, partea
religioasă se teme.
Era atacul Bisericii Catolice asupra cunoaşterii
ştiinţifice un atentat deliberat pentru ştergerea orcărei legături între
omenire şi relaţionarea ei cu vizitatori din alte lumi?
Vizitatori a căror existenţă adevărată ar fi subminat puternica
învăţătură a Bisericii, că viaţa pe Pământ este singura viaţă
existentă în Univers? A izbutit Biserica în
distrugerea secolelor de avansată cunoaştere ştiinţifică
şi medicală... cunoaştere pe care noi de-abia acum începem s-o recuperăm?
Probabil că un alt indiciu poate fi găsit studiind o procedură
medicală ce, într-adevăr, a supravieţuit Inchiziţiei,
una care este practicată de mii de ani.
Alpii italieni. 19 septembrie, 1991.
Aici, pe o înaltă parte muntoasă plină de zăpadă, în aproprierea graniţei
cu Austria, doi excursionişti descoperă corpul mumificat al unui bărbat.
Congelat aici, după estimări de 5.000 de ani, corpul, botezat
mai târziu Otzi, examinat cu atenţie, s-a păstrat atât de bine,
că oamenii de ştiinţă sunt capabili să-i determine vârsta, cum a murit
şi chiar conţinutul ultimei sale mese.
Însă, probabil, cea mai incredibilă descoperire dintre toate sunt
semnele găsite în lungul picioarelor lui Otzi şi spatelui...
50 de desene geometrice,
ce corespund acelora găsite în ştiinţa acupucturii.
Acupunctura este o veche şi bine testată modalitate
ce transformă energia printr-un fel de sistem de tuneluri în corp.
Sunt cunoscute drept meridiane cu, în jur de, o mie de puncte de tratament.
Toate punctele de tratare au nume şi multe dintre ele au referiri la stele,
şi un lucru foarte interesant, nu par să aibă vreo corelare cu trupul.
O terapie medicală ce ţinteşte câmpul energetic,
despre care practicienii cred că se scurge prin corpul uman,
ce la origine se credea că acupunctura s-a dezvoltat
în China cu aproximativ 3.000 de ani în urmă.
Tatuajele găsite pe pielea acestei mumi din Epoca de Bronz sugerează
că acupunctura nu a fost practicată numai în Europa,
ci a fost practicată cu secole înainte de ceea ce cei mai mulţi arheologi şi
istorici au crezut că e posibil.
Cum însă? Probabil, răspunsul poate fi găsit
examinând anticul volum medical chinez numit Huangdi
Neijing, cel mai vechi text cunoscut, ce dă o descriere detaliată
a acupuncturii.
Prima carte medicală a fost scrisă acum 2.500 de ani,
şi se numea Huangdi Nei Ching,
Medicina Clasică a Împăraţilor Galbeni.
În această carte este un întreg sistem. Se vorbeşte despre toate canalele,
meridianele, metodologia tratamentului şi strategiile.
Conform mitologiei chineze, unul dintre
primii practicieni ai acupuncturii a fost un medic
numit Bian Que, adesea descris ca un om cu cap de pasăre.
Bian Que este un exemplu legendar al vindecătorului
ce uzitează metode supranaturale cu scopul de a-şi realiza tratamentele.
Aparent, Bian Que putea consuma unele ierburi,
şi odată ce ingera aceste substanţe, indiferent ce erau,
aparent, putea vedea prin ziduri, şi putea vedea direct în corpul
uman, asemănător unui scanner CAT sau un MRI.
Şi a fost creditat ca făcând un dublu
transplant de cord pe un împărat şi o altă persoană,
unde el le-a schimbat inimile.
Păi, trebuie să te întrebi acum, de unde până unde au luat ei această idee?
Bian Que este una dintre acele fiinţe
extraordinare ce erau descrise ca jumătate om, jumătate pasăre.
Aceasta îl punea pe el în asociaţie cu figuri asemănătoare ca Thoth şi alte
fiinţe divine, ce sunt, de asemenea, jumătate om, jumătate pasăre şi
care oferă umanităţii cunoştinţe uimitoare, în special
despre medicină şi transformarea umană.
Poate fi o simplă coincidenţă că vindecătorul chinez,
jumătate om, jumătate pasăre, cunoscut ca Bian Que, seamănă îndeaproape
atât cu antica zeitate egipteană, Thoth, cât şi cu zeul indian,
Dhanvantari? Sau este posibil,
aşa cum declară teoreticienii astronauţilor antici, ca aceşti
aşa-numiţi zei să fie de fapt fiinţe extraterestre?
Fiinţe aflate în posesia unei avansate cunoaşteri medicale?
Cred că acupunctura este una dintre acele ştiinţe ce
au venit de la zei şi le-au fost date străbunilor noştri.
Şi aşa, chiar gândind că putem crede că acupunctura este
în mod precis legată de o anume cultură chiar acum,
eu cred că în trecut, aceasta era, de fapt, o informaţie
ce exista peste tot în lume.
Medicina întotdeauna vine de la, între ghilimele,
"origine divină", însemnând că un gen de zeitate a coborât
din cer şi a oferit această cunoaştere a vindecării oamenilor
acelor anumite culturi. Şi acum, de ce ar vorbi toate
culturile peste tot în lume despre exact acelaşi lucru,
că această cunoaştere le-a fost împărţită de oameni coborâtori din cer?
Au dreptate teoreticienii astronauţilor antici?
Au dat, într-adevăr, fiinţe extraterestre primului om avansate
cunoaşterea medicală despre cum se vindecă
corpul uman... cunoaştere care,
cu excepţia acupuncturii, s-a pierdut în negura secolelor?
Probabil, dovada poate fi găsită nu în grote, nu pe peretele
unui mormânt, sau în cuvintele unui document antic, ci în cel mai
improbabil dintre locuri, celulele corpului uman.
În 2003, cercetătorii guvernului S.U.A. au anunţat
că au terminat unul dintre cele mai monumentale şi
semnificative proiecte ştiinţifice din istoria umană.
După 13 ani de muncă, ei au identificat şi cartografiat
peste 20.000 de gene în genomul uman, dând oamenilor de ştiinţă
o nouă pătrundere în alcătuirea genetică a raselor umane.
Ceea ce nu ştim despre umanoizi în termeni
de evoluţie, sau genetică, este într-un fel bazat pe ce nu ştim
despre genetica zilelor noastre.
De exemplu, noi nu cunoaştem bazele geneticii în procesul gândirii.
Noi nu cunoaştem memoria.
Nu ne putem forma nicio idee despre cum au loc schimbările în evoluţia
creierului uman la fiinţa funcţională de-acum.
Poate rezolva această incredibilă hartă, în cele din urmă,
marele mister al evoluţiei umane?
Poate ajuta la explicarea de ce oamenii,
spre deosebire de alte specii de vieţuitoare, pot gândi...
judeca... şi avea abilitatea vorbitului?
Sau de ce ei pot crea artă... muzică...
şi-şi petrec timpul contemplând motivul propriei lor existenţe?
De abia cu 40.000 de ani
în urmă aveţi o schimbare foarte radicală în comprtamentul uman.
Strategia noastră de vânătoare este mai bună.
Uneltele noastre şi armele noastre sunt mai bune.
E ca şi cum gândirea capătă o facultate nefolosită a creierului uman şi
imaginaţia umană o accesează.
Este posibil ca motivaţia oamenilor, deodată,
în evoluţia de la animale primitive la omul conştient, să se datoreze
unei intervenţii din alte lumi? Conform teoreticienilor astronauţilor
antici, răspunsul este un profund DA.
Una dintre ideile de bază a teoriei
astronauţilor antici sugerează că, cu mult timp în urmă, A.D.N.-ul nostru
a fost modificat artificial de extratereştri.
Şi putem vedea că aceasta este exact ceea ce s-a întâmplat, pentru că,
dintr-o dată, am făcut un salt intelectual gigantic
şi dintr-o dată am devenit homo sapiens sapiens.
Acesta a fost timpul când chiar a avut loc
prima inginerie genetică extraterestră.
Şi într-un fel, aceasta a fost precum faza nr. 1 în creaţia
fiinţelor umane moderne, aşa cum le ştim.
Au modificat în mod deliberat
extratereştrii A.D.N.-ul lui homo sapiens? Şi dacă este aşa, au dat ei, de asemenea,
cunoştinţe oamenilor despre cum să-şi menţină corpurile şi să se vindece
ei înşişi... cunoştinţe pe care noi acum
doar le redescoperim?
Există o largă răspândire în toată lumea
a unei înţelepciuni divine a medicinei, a ceea ce zeii au dorit
să ne-ajute s-avem fericire, longevitate, vieţi mai împlinite,
şi ei ne-au adus cea mai bună tehnologie şi cele mai bune
învăţături înţelepte, în ideea de a face acea vindecare posibilă.
Exista vreun chirurg undeva acolo care doar s-a trezit
într-o zi şi a spus, "Mă pregătesc să execut o operaţie"?
Bineînţeles că nu. Fiecare chirurg în parte
a primit instrucţiuni sofisticate, detaliate, şi pregătire.
Ştim că strămoşii noştri ne-au spus că acea cunoaştere
a medicinei le-a fost dată de nimeni altcineva decât de cei
la care se referă ca zei.
Aceasta este o cunoaştere
şi o informaţie care depăşesc capacităţile umane.
Şi aceasta este, încă odată, o parte a unui larg
context, contextul vindcătorilor divini, ce permit
ca aceste capacităţi pentru chirurgie să fie folosite pentru
diagnostice, să fie folosite în scopurile vindecării.
Ei se situează între noi şi zei, şi erau cumva
capabili să aplice informaţia divină, când a venit pentru
medicină, în scopuri foarte nobile, aici pe planeta Pământ.
Au modificat, într-adevăr, extratereştrii antici A.D.N.-ul nostru,
în efortul de a ne face mai buni, mai deştepţi şi poate mai asemănători
cu ei înşişi? Şi dacă este aşa, au dat ei, de asemenea,
primului om cunoaştere medicală... cunoaştere ce a fost pierdută de-a lungul
secolelor şi pe care ştiinţa modernă doar acum
începe s-o redescopere? Teoreticienii astronauţilor antici
cred că răspunsul este DA şi sugerează că incredibile noi
descoperiri şi redescoperiri aşteaptă în faţa noastră...
descoperiri ce pot dezvălui secretul vieţii şi al morţii,
cheia nemuririi, şi răspunsul la întrebarea
cine şi ce suntem noi cu adevărat.
Traducere şi adaptare ~ Pterodactyluss20 ~