Observaţii inexplicabile la 3.000 de metri...
Acesta a fost un lucru foarte straniu
înregistrat. Vreau să zic, ieşit cu totul din comun.
Creaturi ciudate pe stânci îndepărtate...
Sunt undeva între o pasăre şi
un om, dar cu o formă înfricoşătoare.
Şi antice conflicte desfăşurate mai sus de nori.
Vorbesc despre un avanpost
militar funcţional în munţi pentru un război extern total
între extratereştri.
Sunt misterioasele povestiri ce se referă la vârfurile noastre,
cele mai înalte, simple poveşti fantastice?
Sau este posibil ca cei mai mari munţi ai Terrei să fie
locuiţi în secret de civilizaţii extraterestre?
Munţii sunt cele mai apropiate locuri
faţă de cer şi lumea ce există acolo sus.
Ceea ce-i face locul perfect de comunicare între
această lume şi următoarea.
Milioane de oameni din toată lumea cred
că am fost vizitaţi în trecut de fiinţe extraterestre.
Şi dacă este adevărat?
Au ajutat extratereştrii antici, într-adevăr, la modelarea istoriei noastre?
Şi dacă da, poate fi ultima dovadă ascunsă în cei mai misterioşi
munţi ai Terrei?
Traducerea şi adaptarea ~ Pterodactyluss20 ~
sincro de bellows www.addic7ed.com
EXTRATEREŞTRI ŞI MUNŢI MISTERIOŞI Sezonul 6, episodul 11
Nepal, 2007. Aici, într-o zonă îndepărtată
din raza munţilor Himalaya, cercetătorii escaladează o stâncă,
fărâmiţată de eroziune, pentru a explora unul dintre
cele mai mari mistere arheologice ale lumii:
grotele cerului, ale anticului regat Mustang.
Există peste 10.000 de astfel de grote artificiale, săpate peste
tot în regiunea Mustang. Multe au fost deja explorate.
Accesul nu e numai periculos,
dar aproape imposibil, chiar şi cu echipament modern de căţărare.
Grotele din Mustang sunt absolut uimitoare,
pentru că ele se află într-o rocă foarte fragilă, friabilă.
Asta e, se sparge foarte uşor, e foarte greu de escaladat,
să încerci să ajungi la ele. Aceste grote par să fie săpate...
de oameni; să fie tăiate de oameni. Nu ştie nimeni cu adevărat cine
a săpat iniţial aceste grote, pentru că par să fie
dintr-o perioadă foarte, foarte timpurie.
Ascunse în interior, cercetătorii au găsit lucrări de artă, artefacte
şi texte religioase, datând cel puţin din anii 1400...
şi unele mult, mult mai vechi.
Printre cele mai extraordinare descoperiri este o pictură murală compusă
din 55 de tablouri înfăţişând scene din viaţa liderului spiritual, Buddha.
Conţin imagini cu Buddha... scene
variate din viaţa lui Buddha. Astfel, probabil erau folosite
la ritualuri, probabil folosite în scopul de meditare.
Nu ştim de ce au fost pictate mai ales zeităţile
budiste în unele dintre aceste grote.
Cum însă şi de ce a escaladat această necunoscută
civilizaţie antică aproape 47 de metri abruptul zid de piatră vertical
ca să creeze aceste caverne în versantul muntos?
De ce sunt grotele acoperite cu imagini din viaţa lui Buddha?
Umanitatea a fost atrasă de munţi de secole.
În toate civilizaţiile antice, cele mai înalte vârfuri din lume erau
adesea văzute ca sacre... şi căminul prea-puternicilor zei.
De ce însă împart atât de multe culturi diferite, de-a lungul istoriei,
această credinţă că munţii dispun de o legătură divină?
Munţii i-au fascinat pe oamenii
de pretutindeni de mii şi mii de ani.
Ei par să fie o cale de a ajunge
în ceruri, sau de a ajunge cât mai aproape de ceruri, atât cât putem
aici, pe această planetă. În multe mitologii, erau
imaginaţi ca sălaşele zeilor.
Ideea că munţii ar putea fi
căminul zeilor apare în tradiţia nordică, în India,
Japonia, peste tot. Conducătorul, zeul, marea
putere, ar fi putut să aibă o vedere de sus.
Aceasta este transcendenţa, aceasta radiază marea imagine.
Deci, ne imaginăm că acolo este un gen de turn de control, sau un centru
de control, sus în munţii ce-i ajută pe zei să conducă cu înţelepciune de sus.
Munţii sunt cele mai apropiate locuri faţă de cer şi lumea ce există
acolo sus, ceea ce-i face locul perfect
de comunicare între această lume şi următoarea.
Zeii au spus că îi folosesc când coboară.
Sunt locurile unei activităţi spirituale.
Erau munţii din toată lumea, într-adevăr, căminul
divinului, sau poate a fiinţelor extraterestre?
Fiinţe ce au folosit aceste înălţimi extreme ca să observe şi
să comunice cu omenirea? Mulţi teoreticieni ai astronauţilor
antici spun DA, şi ca dovadă indică
muntele cel mai faimos, asociat cu puternicii zei
din lumea antică. Muntele Olimp, Grecia.
Ridicându-se la peste 2.895 m, acest munte sacru este al doilea...
ca mărime în Peninsula Balcanică. Conform mitului antic,
era, de asemenea, căminul ales al zeităţilor nemuritoare,
cunoscute ca Olimpieni.
Muntele Olimp ascunde mai ales misterioasa reşedinţă
unde zeii trăiesc în perfecta, nemuritoarea tihnă pentru toată existenţa lor.
Până şi în zilele noastre, norii se strâng în jurul vârfului.
Acela este locul unde s-a presupus că se afla reşedinţa zeilor, sus în
nori, astfel că nu eşti capabil să vezi.
Muntele Olimp era considerat sacru de anticii
greci, şi oraşul Dion, situat la poalele
muntelui, a devenit un centru major al pelerinajului şi al veneraţiei
religioase în secolul al V-lea, î.Hr.
Dion se afla la baza muntelui Olimp şi se credea
că este un punct de putere. În secolul al IV-lea,
Alexandru cel Mare a venit la Dion înainte să se lanseze
în marea sa cucerire a Asiei. Există ceva anume în acest loc,
ceva foarte important legat de munte.
Grecii erau fascinaţi de muntele Olimp
şi credeau că oameni reali, zei reali trăiau acolo sus.
Când vedeau scânteieri de lumină, nori de furtună, şi când
aveau loc dezastre naturale, ei credeau că zeii sunt furioşi.
Olimpienii erau masive fiinţe ale cerului,
ce au coborât pe Terra şi au avut centrul de comandă pe muntele Olimp.
Au interacţionat cu oamenii. Şi anticii credeau că
ei erau fiinţe reale.
Mulţi ani, istoricii au crezut că povestirile greceşti
erau doar un mit. Apoi însă, în 1870, arheologul
german Heinrich Schleimann a descoperit Troia.
În mod similar, avem povestea Oracolului de la Delfi şi
a zeului Apollo vorbind prin intermediul Oracolului.
Arheologii au găsit acum locul exact unde se afla
Oracolul din Delfi. Astfel, acum ştim că unele dintre
poveştile greceşti sunt autentice. Deci, este posibil ca
povestirile despre Olimpieni să fie, de asemenea, adevărate?
Este posibil ca ei să fie în realitate
fiinţe extraterestre ce au venit aici ca să influenţeze umanitatea...
Pot fi adevărate miturile grecilor antici?
Era muntele Olimp reşedinţa zeilor, ce trăiau aici pe planeta Terra?
Şi dacă da, puteau fi acele zeităţi puternice
extratereştri, aşa cum cred unii teoreticieni ai astronauţilor?
Conform relatărilor
poetului grec Hesiod, din secolul al VIII-lea î.Hr., Olimpienii
erau copiii Titanilor, o altă generaţie de zei,
ce se credea că ocupă vecinătatea muntelui Othrys.
Săturaţi de conducerea opresivă a Titanilor, Olimpienii
au purtat o rebeliune violentă împotriva lor,
folosind muntele Olimp ca bază de atac.
Comenzile au fost date
din munţi şi bătălia a avut loc în câmpiile
dintre munţi. Lupta a continuat fără întrerupere.
Olimpienii au triumfat în final, capturându-i pe Titani.
Ori de câte ori se fac referiri la muntele
Olimp, este descris acest palat magnific,
cu pereţii templului întotdeauna strălucind de aur, sau strălucind
de argint, şi o mulţime de luminiţe, pe care ei le descriau drept
nestemate, unele lumini pulsatorii şi tot felul de astfel de lucruri.
Ei bine, dacă priveşti la asta dintr-o perspectivă modernă,
muntele Olimp şi muntele Othrys erau de fapt posturi de comandă,
unde Olimpienii şi Titanii îşi întocmeau planurile pentru bătălii.
Şi când spun posturi de comandă,
vorbesc despre un avanpost militar funcţional în
munţi pentru un război extern total între extratereştri.
Pot reprezenta povestirile despre războiul dintre Olimpieni
şi Titani, de fapt, descrierea unei bătălii între
forţe extraterestre? Au servit munţii Olimp
şi Othrys ca baze militare tactice?
Şi dacă da, puteau exista alte motive strategice pentru care
extratereştrii puteau alege munţii ca punctele lor
de contact cu Terra? Teoreticienii astronauţilor antici spun
că dovada poate fi găsită în sălaşul dintr-un munte misterios,
unde un prinţ a urcat la stele.
Provincia Hubei, China centrală.
Acoperind o zonă de peste 160 km pătraţi, muntele Wudang
a fost mult timp folosit ca un centru sacru al celei mai vechi
religii supravieţuitoare din China... Taoismul.
Această religie antică pune accentul pe trăirea în armonie cu Tao,
energia ce este forţa călăuzitoare din spatele a tot
ce există în Univers. Situat sus între piscurile şi stâncile
acoperite de ceaţă ale muntelui Wudang, se află un remarcabil complex
de temple şi palate taoiste.
Unii le datează prin secolul al VII-lea, d.Hr.
De aici a început Taoismul.
Şi acest munte este venerat până în ziua de astăzi.
Munte foarte sacru. Mulţi pelerini merg acolo
să treacă prin unele dintre aceste temple.
Unii, ce sunt devotaţi filozofiei taoiste,
alţii cu artele marţiale. Cel mai faimos templu dintre toate
se numeşte Templul Nanyan. Particularitatea acestui
templu e că este construit direct în versantul muntelui.
Şi este considerat unul dintre cele mai importante temple din toată China.
Conform relatărilor rămase de la dinastia Song,
aici şi-a abandonat eroul taoist Zhenwu rolul
de prinţ ca să caute iluminarea spirituală în
munţii Wudang, în secolul XXVII, î.Hr.
Poveştile despre Zhenwu îl descriu ca fiind posesorul multor abilităţi
magice, incluzând puterea de a invoca tunetul şi fulgerul.
Zhenwu se traduce prin,
"războinicul desăvârşit". Şi el era solicitat
mai ales pentru puterile lui de vindecare exorcistice şi, de asemenea,
pentru protecţia naţiunii. Era o zeitate foarte
puternică de apărare.
Probabil că cea mai faimoasă întâmplare a incredibilelor
abilităţi ale lui Zhenwu se crede că a avut loc chiar
pe locaţia Templului Nanyan.
Templul Nanyan este un loc foarte deosebit.
Este marcat de un stâlp orizontal sau grindă de 2,9 m,
ce se extinde peste un defileu foarte adânc, chiar sub el.
Şi la capătul acestui stâlp sau grindă, aveţi un arzător de tămâie,
ce a fost plasat, acolo unde se întâlnesc capetele a doi dragoni.
Se credea că acest stâlp marchează punctul unde Zhenwu
a înţeles prima oară adevărurile cosmice din Taoism.
Şi după înţelegerea acestor adevăruri, el a încălecat pe doi dragoni şi
a urcat la ceruri.
Zhenwu s-a înălţat. A zburat datorită răsplătirii lui
spre propria transcendere, şi a devenit una cu cerul.
Iar aceasta dă un sens legăturii dintre divin
şi munţi. Astfel, a fost considerat un templu
central în tradiţia taoistă, locul unei mari sfinţenii.
Este, de asemenea, impresionant de frumos.
Am găsit povestea lui Zhenwu interesantă pentru că
avem un alt exemplu al cuiva ce a dispărut
în cer când a plecat.
El s-a ridicat înapoi la cer, ca să se reîntoarcă la stele.
Acum, ce vrea să însemne, "călare pe un dragon"?
Pentru că dragonii, aşa cum ne imaginăm astăzi, nu au existat vreodată.
Ei reprezentau o tehnologie greşit înţeleasă, maşini greşit înţelese.
Deci, îţi pui întrebarea dacă acest dragon pe care-l
descriau ei nu este, de fapt, vreun gen de navă spaţială?
Dacă Zhenwu folosea muntele Wudang şi stânca din faţă,
ce erau atât de inaccesibile, ca platformă de lansare, de unde
călătorea, oamenii de jos s-ar fi uitat şi ar fi văzut
acest dragon de foc, lunini în cer, bubuitul flăcărilor,
tunete, şi toate acestea erau un dragon.
Oamenii au rămas atât de marcaţi de aceasta căci, nu numai
că a devenit legendă, a devenit religie, dar a devenit
piesa centrală a credinţei. Când vedem Templul Nanyan,
vedem un gen de artefact fizic lăsat în urmă,
ce susţine ideea că Zhenwu era capabil să ajungă pe vârful
acestui munte şi apoi direct în ceruri.
Un raport foarte real despre interacţiunea extratereştrilor
cu omul, care a fost apoi confirmat prin construcţia acestui templu.
Era Zhenwu un extraterestru?
S-a folosit el de muntele Wudang ca loc de lansare pentru
reîntoarcerea lui la stele? Teoreticienii astronauţilor antici spun
DA, şi cred că nu a fost singurul munte ce a fost vizitat
de fiinţe nepământene.
Taticev Kamen, Macedonia, 2001.
Arheologii cercetează acest vârf vulcanic, cu 1.006 metri
peste nivelul mării, descoperind ceea ce ei cred că sunt rămăşiţele
unui observator vechi de aproape 4.000 de ani.
Kokino, observatorul din Macedonia,
a fost recunoscut de NASA ca fiind unul dintre cele mai impresionante
observatoare de toate felurile din lume.
Celelalte sunt templele cambodgiene
şi însuşi Stonehenge.
Este compus din patru tronuri, ce au fost săpate în piatră,
cu faţa la est, în direcţia răsăritului de soare.
În plus la cele patru tronuri, sunt marcajele
artificiale, gravate în zidul de piatră estic, ce urmăresc
mişcările celeste cu o precizie remarcabilă.
Această locaţie urmăreşte, de asemenea, mişcarea
soarelui, urmăreşte solstiţiile şi echinocţiile.
Şi, de fapt, ei au descoperit că
observatorul Kokino este un fel de calendar lunar,
ce arată fazele Lunii şi ciclul de 19 ani al eclipselor, ceea ce
este ceva ce face şi Stonehenge, la fel de bine.
Astfel, ce vedem aici este ceva cu o cunoaştere foarte
avansată, şi nu ştim de unde aveau asta.
Urmăreşte mişcarea Lunii şi,
de asemenea, mişcarea şi poziţia Pleiadelor.
În multe culturi antice peste tot în lume...
incluzându-i pe egipteni, greci, mayaşi, celţi şi numeroase
triburi native americane... roiul stelar al Pleiadelor este
asociat cu zeii, şi în unele cazuri, chiar cu originile
rasei umane. Prima descriere cunoscută
a acestui roi stelar este un artefact cunoscut ca "Nebra Sky Disk",
ce datează cu aproximaţie de prin secolul al XVII-lea î.Hr...
aceeaşi perioadă de timp în care majoritatea arheologilor cred
că a fost construit observatorul Kokino. Însă, conform teoreticienilor
astronauţilor antici, conexiunea la Pleiade
nu este singurul aspect pentru care Kokino este curios de similar
ca în alte culturi antice.
Ceea ce am găsit fascinant despre Kokino este că aceste tronuri
de piatră nu se găsesc numai la Kokino. Ci aceste tronuri de piatră pot fi
găsite peste tot în lume. De fapt, găsim exact aceleaşi
structuri la Sacsayhuaman în Peru, în Grecia, în Italia.
Cînd cumulezi totul, e generată o singură
întrebare, dacă de fapt acesta a fost un loc ce a fost vizitat cu mult
timp în urmă de fiinţe stelare sau extratereştri.
Şi cei care au construit acest observator, probabil,
comemorau ceva la care participaseră, ca rezultat
al unei întâlniri cu aceste fiinţe.
Este observatorul Kokino dovada unei
prezenţe nepământene în munţii din Macedonia?
Au utilizat extratereştrii locaţii ca acestea pentru a da
primilor oameni învăţături ştiinţifice?
Teoreticienii astronauţilor antici spun DA, şi ca o altă dovadă,
indică spre numeroasele culturi ce cred că fiinţe din alte lumi
vizitează munţii chiar şi astăzi.
Anzii peruvieni. 2009.
Zeci de mii de oameni din toată regiunea călătoresc
spre Valea Sinakara, în apropierea muntelui Ausangate...
pentru "Quyllur Rit'I", sau Festivalul Stelei de Zăpadă.
Înregistrările istorice arată că localnicii catolici au adoptat această
celebrare anuală încă din 1780, dar mulţi experţi sunt de acord că, probabil,
datează cu sute şi, posibil, mii de ani mai devreme.
Şi deşi nimeni nu ştie exact când sau de ce a început
Festivalul Stelei de Zăpadă, tradiţiile orale păstrează ideea că este
dintotdeauna legat de un roi stelar, pe care băştinaşii Quecha
îl numesc Collca... sau aşa cum este cunoscut în multe alte culturi,
Pleiadele... acelaşi roi stelar ce este
urmărit de observatorul Kokino din Macedonia.
Festivalul "Quyllur Rit'I" pare să trimită
la un festival mult mai timpuriu, ce este legat, literalmente,
cu stelele, în particular, cu Pleiadele, care dispare
în aprilie, fiind vizibil doar
în emisfera sudică, şi apoi reapare în iunie.
Iar acesta poate fi legat de sezoanele agricole.
Să fie doar coincidenţă că un antic
observator montan din Macedonia şi un antic
festival montan, la 11.260 km depărtare în Peru, sunt ambele
asociate cu roiul stelar al Pleiadelor?
Probabil că următoarele indicii pot fi găsite
în ritualurile Festivalului Stelei de Zăpadă.
Oamenii Quecha, descendenţii incaşilor antici, se întorc
în această locaţie în fiecare an pentru a fi înconjuraţi de patru munţi
sacri. În scopul obţinerii unei sorţi bune,
ei petrec câteva zile îmbrăcaţi în costume tradiţionale,
dansând şi aducând ofrande ceremoniale către "apu",
spiritele munţilor.
În antica civilizaţie
a incaşilor, este o credinţă că există spirite în
munţi. Ei le numesc "apu".
Şi liderii ceremoniei, căpetenii, preoţi, pot face
legătura, pot găsi puţină înţelepciune şi îndrumare.
Sunt spirite binevoitoare.
Fiecare munte are propriul său spirit apu.
Apu-şii sunt lucruri supranaturale, dar nu sunt zeităţi,
astfel că nu este neapărat necesar ca oamenii să se roage la ei.
Mai curând, sunt într-o relaţie ele, cerându-le
bunăvoinţă, ca ei să poată evolua.
Incaşii erau foarte precişi în credinţa că apu, într-adevăr,
existau ca entităţi tangibile, cu care ei interacţionau,
şi cărora le erau, de fapt, foarte recunoscători
pentru tehnologia lor, pentru civilizaţia lor.
Îţi pui întrebarea dacă aceste apu erau,
de fapt, extratereştri cu care incaşii erau în contact.
Şi astăzi, oamenii se întorc în aceşti munţi pentru a avea
un gen de contact şi poate un sfat de la aceste apu.
Puteau fi apu fiinţe extraterestre?
Fiinţe ce au venit pe Terra din roiul stelar Pleiade şi
au interacţionat cu incaşii în vremurile antice?
Probabil că răspunsurile pot fi găsite în punctul culminant
al festivalului însuşi. În apropierea celebrării,
membrii selectaţi din comunitatea Quecha se pregătesc că facă
o călătorie dificilă sus pe gheţarul muntelui.
Ei pleacă în căutarea unei gheţi, pe care-o denumesc "steaua de zăpadă".
Pelerinii urcă pe vârful muntelui
şi întreabă spiritele apu dacă pot avea o parte din această gheaţă.
Intenţionat, este ceva ce se presupune a fi istovitor.
Se ştie că unii oameni au murit de-a lungul drumului.
Se presupune că acea gheaţă deosebită are proprietăţi
vindicative. Şi cei care fac
călătoria vor avea o sănătate bună pentru tot restul vieţii lor.
Astfel, este un cadou de la apu-şi că ei merg şi-o iau, şi-o aduc
înapoi în sat.
Ei cred că gheţarul are capacităţi unice de vindecare.
Acum, este posibil ca prezenţa unei nave extraterestre,
la care băştinaşii se pot referi ca la o stea,
aterizând, să fi creat vreun gen de energie intrinsecă a gheţii
din acea zonă, dând acelei gheţi, cu adevărat,
o putere vindecătoare reală.
De-a lungul lumii antice, învăţăm
despre extratereştri că depozitează tezaure şi
cunoştinţe în munţi sacri. Este posibil, ca şi ceea ce
vedem aici la ritualul Stelei de Zăpadă.
Chiar numele ne spune că vine de dincolo de Terra.
Au vizitat, într-adevăr, extratereştrii
munţii din Peru? Puteau ei lăsa în urmă
o tehnologie de vindecare în gheţarul din Anzi?
Dacă da, poate exista dovada în alte părţi ale lumii,
unde munţii au servit ca puncte de conectare între oameni şi
fiinţe nepământene?
Provincia Shandong, China. Cu referinţa de "vârful cosmic
al Estului", muntele Tai este un loc de pelerinaj şi veneraţie de 3.000 de ani.
Muntele Tai este considerat un loc extrem
de puternic, un loc unde oamenii şi divinul pot comunica.
În antichitatea chineză, se credea că 72 de împăraţi
au făcut pelerinaj la muntele Tai.
Ei ar fi făcut ceremonii acolo,
ce erau cruciale pentru domnia lor. Dacă ţineau ceremoniile
cum se cuvine, câştigau aprobarea zeilor şi
legitimitatea ce reieşea din asta. Dacă făceau o greşeală,
o întreagă dinastie putea avea probleme.
În anul 110 î.Hr., împăratul Wu din dinastia Han
face prima din cele câteva călătorii la muntele Tai, în timpul
domniei lui. Conform relatărilor
istorice ale scribului Sima Qian, au fost raportate observaţii
misterioase, în timp ce se afla pe munte.
Părea să fie o rază de lumină,
ce apăruse departe la orizont.
Şi exista un misterios nor alb,
ce ieşise din colina pe care era executat sacrificiul.
În înregistrarea istorică au apărut
un nor alb şi o rază de lumină, aşa cum a crezut că sunt.
Deci, ce este, într-adevăr, descris aici?
Şi de ce adepţii lui trebuie să stea în spate?
Se citeşte mai mult ca o întâlnire cu un tip de
navă extraterestră, ce a fost greşit înţeleasă, ca un gen
de eveniment divin.
Chinezii cred că împăraţii, într-adevăr, luau legătura
cu zeii. Deci, este posibil ca, de fapt,
ET să fi îndrumat civilizaţia chineză prin liderii ei.
Erau împăraţii Chinei antice în contact cu
extratereştrii? Poate sugera această poveste
că munţi precum muntele Tai au servit ca un fel de
portal de comunicare cu locuri de dincolo de Terra?
Probabil că răspunsurile pot fi găsite nu pe vârfurile munţilor,
ci pe vârfurile unor structuri artificiale găsite peste tot în lume.
Shikoku, Japonia. Aici, înălţându-se la peste 1.980 metri,
pe această insulă antică se află muntele Ishizuchi, unul dintre cei mai
veneraţi munţi din toată Japonia.
Exact, vârful se numeşte "Tengudake", numit după
teribilii demoni cunoscuţi ca "Tengu", ştiindu-se că nu locuiesc numai aici,
ci în munţii din toată Japonia.
Acestea sunt creaturi de foc asemănătoare păsărilor.
Sunt înfricoşătoare la înfăţişare.
Aveau pene, bineînţeles, dinţi ascuţiţi şi aripi sclipitoare.
Aveau ghiare şi ciocuri, şi totodată erau umanoizi.
Sunt undeva între o pasăre şi un om,
dar cu o formă înfricoşătoare.
"Karasu Tengu", ce se traduce "cioară
Tengu", au eclozat din aceste ouă gigantice.
Şi în mod caracteristic, aceste creaturi sunt foarte răuvoitoare
şi chiar răuvoitoare faţă de oameni.
Le place să facă trucuri cu ei.
Le place să-şi piardă urma în munte.
Tot aşa, adesea răpesc oameni.
O povestire despre "Tengu" se desfăşoară în muntele
Ishizuchi: un băiat de şase ani s-a rătăcit pe vârful
muntelui, vârful Tengu. Când l-au întrebat
ce s-a întâmplat, a spus că atunci când a părăsit marcajul,
o figură umanoidă, în întregime neagră, i-a zis din spate,
"Dacă te-ai pierdut, o să te ajut. Închide ochii."
Şi următorul lucru pe care şi-l aminteşte
a fost că era înapoi acasă în siguranţă şi întreg.
Credinţa în Tengu era foarte răspândită.
De fapt, mai recent, în 1860, guvernul Edo a tipărit
o notă oficială către Tengu, ordonându-le să evacueze
munţii înainte de venirea în vizită a Shogun-ului.
Puteau însă să existe, într-adevăr, aceste stranii şi puternice fiinţe?
Şi dacă da, ce erau Tengu?
Peste tot în lume avem povestiri
despre ceea ce numim omul-pasăre, ca Tengu.
Aceştia sunt oameni, ce adesea sunt portretizaţi cu aripi
pe spate, fiind capabili să zboare. Şi trebuie să te întrebi dacă, într-adevăr,
aceştia nu sunt un gen de extratereştri şi că
aripile sunt pur simbolice. Dar ei sunt numiţi omul-pasăre şi
au aripi pentru că pot zbura. Pot zbura în navele lor spaţiale.
Cele mai mari creaturi, sau cei mai mari zei despre care putem spune
că aveau aripi sunt nimeni altcineva decât Anunnaki.
Şi până în ziua de astăzi, în muzeele din toată lumea, îi putem vedea
ca pe aceste maiestuoase fiinţe înaripate, cu trupuri musculoase
şi aceste aripi masive. Mitologiile sumeriene
declară că Anunnaki se vor întoarce într-o zi.
Astfel, întrebarea este, e posibil ca ei să nu fi plecat niciodată?
Şi ce loc mai bun să meargă decât în munţi?
Pentru că ar putea fi un loc ideal pentru evitarea detectării.
Puteau, într-adevăr, relatările despre Tengu
să-i descrie pe Anunnaki? Şi-au găsit aceleaşi fiinţe, ce au trăit
alături de anticii sumerieni, refugiu în munţii
din Japonia? Şi dacă da, puteau ei,
de asemenea, să se fi ascuns şi în alţi munţi, peste tot în lume?
Tenerife, insulele Canare. Ridicându-se la înălţimea de peste 7.300
de metri de la fundul oceanului, muntele Teide este
al treilea mare vulcan din lume.
Regiunea înconjurătoare era odată căminul misterioşilor oameni
Guanche, ce se crede că au trăit pe insule cam prin anii 200, î.Hr.
După ce spaniolii au invadat insulele în secolul al XV-lea, cultura băştinaşă
şi tradiţiile au dispărut repede...
dar unii arheologi cred că o serie de piramide găsite în apropierea
muntelui Teide au fost construite de Gaunche şi pot oferi mai multe
indicii despre această civilizaţie antică.
Oamenii Guanche sunt fascinanţi,
pentru că sunt atât de multe lucruri pe care nu le ştim despre ei.
Oamenii Guanche sunt un adevărat mister.
Şi-au mumificat morţii. Astfel, suntem capabili să obţinem orice
informaţie dorim despre ei, cercetând
unele dintre aceste mumii.
Guanche au fost, de asemenea, constructori de piramide.
Şi piramidele pe care le-au construit seamănă cu primele
piramide în trepte din Egipt şi, de asemenea,
cu piramidele în trepte pe care le vedem
la orice pas în cultura mayaşă.
Foarte aproape de muntele Teide, există o serie
de piramide ce par să aibă o legătură cu
muntele, sau vulcanul. Şi ele pot fi chiar
reprezentări ale muntelui însuşi.
Ele erau însă, de asemenea, locuri ale comunicării cu zeii.
Dar cine erau aceşti zei nu se mai ştie astăzi.
În ce scop au fost însă construite piramidele de pe muntele
Teide? Însemna că erau locuri
de veneraţie? Sau puteau fi, aşa cum sugerează
teoreticienii astronauţilor antici, construite pentru
a ura bun-venit vizitatorilor nepământeni?
Probabil că răspunsurile pot fi găsite în mitologia oamenilor Guanche.
Gauche vedeau, de asemenea, că muntele Teide era o piramidă uriaşă,
pusă acolo de zei. Credeau, de asemenea, că
îi văd pe zei venind şi plecând de pe acest munte, dar probabil că
ceea ce vedeau ei, într-adevăr, erau vehicule extraterestre venind
şi plecând de pe munte.
Egiptenii antici şi-au numit piramidele lor în trepte
"scara către cer". Şi au insistat că înşişi
zeii i-au învăţat cum să construiască aceste structuri.
Este posibil ca piramidele în trepte Gauche să fi fost construite în baza
instrucţiunilor date de aceeaşi zei.
Şi că ele, de asemenea, sunt portaluri, sau porţi de acces către cer.
Este posibil ca oamenii Guanche să fi construit aceste
piramide nu pentru zei mitici, ci ca platforme de lansare pentru fiinţe
reale, ce i-au vizitat în trecutul îndepărtat?
Teoreticienii astronauţilor antici spun DA, şi indică straniile
observaţii ce continuă în jurul muntelui Teide chiar şi în ziua de azi.
Această regiune are ceva mai mult decât arată
interesul observaţiilor OZN. Nu doar simple observaţii OZN,
ci cu adevărat dramatice, vreau să zic observaţii OZN dramatice, ieşite din comun.
În iunie 1976, oamenii de la sol au văzut acest mare obiect strălucitor
înalt de trei etaje, aproape ca un glob, ce uneori era transparent,
şi de fapt, militarii spanioli au investigat
acest caz particular. Şi au rămas
cu ceva ce era cu adevărat necunoscut, cu adevărat extraordinar.
Au fost oamenii Guanche martori la venirea şi plecarea
extratereştrilor de pe muntele Teide în trecutul îndepărtat?
Mulţi teoreticieni ai astronauţilor antici cred că, nu numai că
extratereştrii au aterizat pe munţi, dar că puteau chiar construi
baze complicate, adânc în interiorul lor.
Bugarach, Franţa. 2012.
Crezând că sfârşitul calendarului mayaş înseamnă prezicerea
Apocalipsei, mii de oameni au coborât în acest sat
de munte, sperând să fie salvaţi de extratereştri.
Bugarach este cunoscut ca un munte
sfânt, încă din vremuri imemoriale, în această parte a Franţei.
Există ceva într-adevăr magnetic la acest munte,
de îi face pe oameni să vină să îl vadă.
Există atât de multă activitate OZN, există atât de multe
lumini neidentificate, obiecte neidentificate ce au fost
văzute în jurul acelui munte. Oamenii vin din toate colţurile
Europei să observe Bugarach.
Peste tot prin munte este un vast labirint de grote din calcar.
Aceste grote din calcar i-au făcut pe numeroşi oameni să creadă
că aici se află, de fapt, un fel de bază extraterestră.
Că extratereştrii trăiesc în interiorul muntelui,
şi că, de fapt, ei trăiesc acolo de mii de ani.
Astfel, ce s-a întâmplat în 2012, este că tot felul
de grupuri cu "ziua judecăţii" s-au strâns în zonă, pentru că
au simţit că ar fi unicul loc unde ar fi în siguranţă
de la devastarea şi distrugerea ce ar înghiţi
întreaga planetă. Ei au crezut că extratereştrii
ies afară şi protejează pe oricine era campat
în zonă, şi că ei vor fi primii care ar fi început
noua lume ce ar veni ulterior.
Pot trăi, într-adevăr, extratereştri
în interiorul muntelui din Franţa, rămânând nedetectaţi
mii de ani? Şi dacă da, pot exista alţi
munţi asemănători, găzduind în secret civilizaţii din alte lumi?
Muntele Shasta, California. Dominând priveliştea cu cei
4.321,8 metri, acest munte
a inspirat stranii şi incredibile povestiri de mii de ani.
Băştinaşii americani au simţit dintotdeauna că
era ceva special cu muntele Shasta.
Se credea că omenirea, de fapt, îşi avea originile în interiorul
muntelui Shasta. Că a existat un mare cataclism
şi că oamenii planetei Terra, de fapt, s-au ascuns în interiorul muntelui.
După ce cataclismul a trecut, oamenii au fost capabili să iasă afară
din muntele Shasta şi să repopuleze lumea.
O carte apărută în anii 1890 lansează ideea
că a existat o cultură, ce a trăit în camere
subterane, în muntele Shasta.
Peste ani, au existat un număr de observaţii OZN
foarte semnificative în jurul muntelui Shasta şi trebuie
să te întrebi de ce este această situaţie? Nu cred că putem răspâdi
ideea despre un gen de prezenţă permanentă îngropată adânc
în însuşi muntele Shasta.
Pot trăi fiinţe extraterestre, într-adevăr, pe planeta Terra,
ascunse în interiorul munţilor? Şi, dacă da, puteau ele construi
civilizaţii avansate, nu doar în interiorul muntelui Shasta,
ci şi în munţii din toată lumea?
Marii munţi sunt obiectele fascinaţiei şi
a veneraţiei tot atât de vechi ca şi poveştile.
Ei ajung la ceruri. Ascund crăpături şi
caverne. Sunt, de asemenea, periculoşi.
Astfel, avem asprimea, problemele vieţii şi-ale morţii.
În fiecare colţ al planetei există munţi
speciali şi sacri.
Pretutindeni în lume
găsim miturile şi legendele munţilor sacri, ce nu sunt
doar locuri de aterizare, sau locuri unde zeii sau fiinţele stelare
au coborât, ci, de asemenea, locuri ce au devenit adăposturile lor.
Şi oamenii sunt atraşi aproape magnetic de aceste
locuri, încă de la începuturile înregistrărilor istorice.
Astfel, este întru totul posibil ca
extratereştrii să-şi fi stabilit baze spaţiale în munţii din toată lumea.
În acest mod ei pot urmări
omenirea, să ne ajute îndrumându-ne, şi dacă este necesar să intervină din nou
în treburile umane, aşa cum au făcut în trecut.
Şi probabil de aceea suntem atraşi de munţi.
În mod instinctiv, noi ştim că zeii extratereştri sunt acolo.
Şi sunt dintotdeauna.
Sunt munţii Terrei, într-adevăr, locurile
vizitelor extraterestre, ce au avut loc cu mii de ani în urmă?
Au utilizat extratereştrii vârfurile munţilor
îndepărtaţi ca să interacţioneze cu primul om?
Ca să îndrume cursul civilizaţiei noastre?
Sau, pur şi simplu, să trăiască printre noi nedetectaţi?
Poate explica aceasta de ce oamenii
continuă să venereze munţii ca locuri ale divinului, sau chiar
a legăturii cu alte lumi? Probabil că într-o zi vom descoperi
nu numai că munţii noştri au fost locuiţi de extratereştri
în trecutul îndepărtat, ci că, de fapt...
"ei" sunt încă acolo.
Traducerea şi adaptarea ~ Pterodactyluss20 ~