Seducţie demonică...
Nu poţi rezista sau să faci ceva în legătură cu asta.
Progenituri hibride...
Oamenii credeau că este jumătate dragon
şi jumătate om.
Şi stranii răpiri.
Aceste fiinţe din spaţiul extraterestru doreau să facă sex.
În culturile de pretutindeni din lume
există povestiri despre întâlniri intime cu fiinţe extraterestre.
Pot fi însă aceste povestiri mai mult decât un mit?
Au venit extratereştrii pe Terra ca să se încrucişeze cu oamenii?
În mod clar, există entităţi
în spaţiu care au un plan: împerecherea cu fiinţe umane
pentru propriile lor scopuri.
Milioane de oameni din toată lumea cred că am fost vizitaţi
în trecut de fiinţe extraterestre. Şi dacă este adevărat?
Au ajutat, într-adevăr, extratereştrii antici la modelarea istoriei noastre?
Şi dacă da, putem fi noi produsul inseminatorilor extratereştri?
Traducerea şi adaptarea ~ Pterodactyluss20 ~
sincro de bellows www.addic7ed.com
INSEMINĂRI EXTRATERESTRE Sezonul 6, episodul 19
Leipzig, Germania. 2010.
Biologii conduşi de Svante Paabo, de la Institutul Max Planck
de Antropologie Evolutivă, fac un anunţ buimăcitor:
au determinat că primii oameni nu numai că au coexistat pe Terra
cu alţi hominizi, mai primitivi, dar s-au şi împerecheat cu ei.
Însă şi mai uimitoare au fost descoperirile lor că şi
alte specii, încă neidentificate, pot fi,
de asemenea, reprezentate în A.D.N.-ul uman.
Până acum, cei mai mulţi oameni erau familiarizaţi
cu modelul tipic de A.D.N. al evoluţiei umane, în care
aveţi o progresie foarte precis definită din tipurile anterioare
de oameni, sau hominzi, progresie la anatomia oamenilor moderni.
Aceasta, nicidecum nu mai este adevărată.
Şi ceea ce vedem este dovada că putea exista
o prăsire cu ceea ce majoritatea media actuală
numeşte "enigma speciilor" omeneşti.
Există o mare dezbatere despre neandertalieni
şi alţii, dacă au avut contact sexual cu oameni.
Dacă însă existau deja primate aici care au evoluat după
evoluţia darwinistă, nu este un pas mare să-l faci pe următorul
şi să creezi o încrucişare.
Un antropolog de la Universitatea
Wisconsin, dr. John Hawks, a făcut o analiză cuprinzătoare
a A.D.N.-ului uman, mergând înapoi mii de ani, şi ceea ce
a descoperit el e uimitor. Dacă te uiţi la A.D.N.-ul
cuiva din 3000, î.Hr., şi îl compari cu A.D.N.-ul
cuiva care trăieşte astăzi, este schimbat cu 7 procente.
Cartografiind genomul uman, dr. Hawks a descoperit că
în ultimii 5000 de ani, A.D.N.-ul nostru a evoluat cu o rată de 100 de ori
mai mare decât orice altă perioadă anterioară
de 5000 de ani din istoria noastră.
Deci, ce s-a întâmplat
în ultimii 5000 de ani că s-a modificat structura A.D.N.-ului
uman cu şapte procente? Este posibil ca
umanoizii extratereştri să ne fi inseminat cândva în
ultimii 5000 de ani şi aceea să poată fi cauza pentru aceste
monumentale schimbări în structura A.D.N.-ului uman?
Puteau fi strămoşii noştri, nu numai
hominizi ce au trăit aici pe Terra, ci, de asemenea, fiinţe
de dincolo de lumea noastră? Teoreticienii astronauţilor antici
afirmă că dovada despre aceasta poate fi găsită în povestiri de-a lungul
istoriei, ce descriu oameni împerechindu-se cu zei.
Pretutindeni în culturile şi mitologiile lumii,
această idee a fiinţelor din alte lumi, zei, fiinţe
supranaturale, demoni, făcând sex cu oameni este foarte, foarte comună.
Modul cum interpretăm acea întâmplare depinde de
factorii culturali şi religioşi din jurul nostru.
Putem citi despre aceste relatări cu tot
felul de fiinţe nefireşti care aveau un anumit scop cu oamenii.
Acum, tot ce avem de făcut este să abordăm aceste povestiri şi
să le interpretăm dintr-o perspectivă modernă, pentru a elimina
permanentul simbolism sugerat şi să privim aceste evenimente pentru
ce puteau însemna, de fapt:
întâlniri cu extratereştri.
Există dovada frecventă, incontestabilă de încrucişare
a omului cu extraterestrul. Se regăseşte în atât de multe culturi
diferite, că sugestia precum că totul este o teorie a conspiraţiei,
sau un mit, sau o fantezie este complet ilogică.
Dacă însă extratereştrii, de fapt,
s-au împerecheat cu fiinţe umane încă din vremurile antice, care putea
fi scopul lor? Teoreticienii astronauţilor antici
cred că răspunsul poate fi găsit în povestirile biblice ale îngerilor căzuţi.
Există referiri în scripturi despre
îngeri răzvrătiţi, care s-au certat cu Dumnezeu, au venit pe Terra,
au găsit fiicele oamenilor atractive şi s-au însurat cu ele,
adică au făcut sex cu ele, şi au creat progenituri.
Dumnezeu însă nu s-a bucurat de asta.
Nefericirea lui Dumnezeu despre aceasta nu apare în Geneză atât
de mult cum apare în apocrifele Vechiului Testament, Cartea lui Enoh.
În Cartea lui Enoh, de fapt, se dau cifre.
Se spune că 200 de îngeri nu s-au supus lui Dumnezeu,
au venit pe Terra şi s-au împerecheat cu femei umane.
În Cartea lui Enoh, aceste fiinţe din spaţiu
au dorit să facă sex cu frmuseţile de pe Terra.
Astfel, ei s-au strâns împreună şi "au jurat: O vom face,
chiar dacă este împotriva legii."
Textul apocrif, numit Cartea lui Enoh,
a fost scris înainte de perioada lui Iisus, dar în mod straniu a fost scos
din Biblie în secolul al IV-lea, d.Hr., la Sinodul
din Laodicea. Conform multor istorici specializaţi
în studiul Bibliei, motivul pentru aceasta a fost cel mai probabil controversa
asupra acestor relatări despre îngerii căzuţi, împerechindu-se
cu fiicele oamenilor...
relatări pe care oamenii timpului le-au luat ca atare.
Dacă însă povestirile despre îngerii căzuţi sunt luate
cuvânt cu cuvânt, cum e posibil că fiinţe spirituale au fost capabile
nu numai să se împerecheze cu oameni, ci chiar să se reproducă?
Dacă îngerii sunt ceeea ce credem noi astăzi că sunt,
aceste non-materiale, cu siguranţă entităţi non-umane, în ce măsură
pe Terra... de ce pe Terra... cum putea exista pe Terra vreun
interes în relaţii sexuale cu femei umane?
E de-a dreptul imposibil.
De aceea, dacă există vreo legitimitate la ce spune
Biblia, cum şi credem că există, trebuie să reînţelegem
ce sunt aceşti "fii ai Domnului".
Trebuie să schimbăm traducerea şi
să le interpretăm într-un mod modern.
Şi vedeţi, deodată, că totul capătă sens.
Acum, problema este, dacă extratereştrii au avut contacte
sexuale cu strămoşii noştri, asta însemnând că aparatul
genital trebuie să fi fost similar, altfel, nu era posibil.
Acum, aici e treaba interesantă.
Ei nu au coborât aici pentru petrecerea recreativă a timpului,
aşa cum folosim noi sexualitatea astăzi. Ei aveau un plan în
manipularea arealului genetic uman.
Este posibil ca povestirile despre îngerii
căzuţi să descrie, într-adevăr, fiinţe extraterestre ce au coborât
pe Terra pentru a se împerechea cu oamenii şi a manipula alcătuirea noastră genetică?
În această poveste antică, ce a fost cenzurată din Biblia ebraică,
sunt descrise, de asemenea, progeniturile rezultate din aceste întâlniri...
o rasă de giganţi, cunoscuţi drept nefilimi.
Nefilimul era o fiinţă rezultată din încrucişarea
între categoria îngerilor şi categoria umană, care aparent
era foarte mare.
Vlăstarele fiilor lui Dumnezeu şi a fiicelor oamenilor
nu erau complet umani.
Ei erau ceea ce numim astăzi semizei.
Ei nu erau în mod necesar oameni "Homo sapiens",
ci "Homo superious". Aveau abilităţi în plus, tărie
în plus. Foarte posibil o mărime mai mare.
Aceste entităţi au adus distrugerea pe Terra.
De ce? Deoarece ei nu erau băştinaşii acestui Pământ.
Relatări antice despre fiinţe puternice, care sunt
progenituri dintre zei şi oameni pot fi găsite în culturi
pretutindeni în lume. Dacă însă aceşti giganţi erau mai mult
decât mitologie, nu ar fi trebuit să găsim rămăşiţe de schelete,
sau altă dovadă a existenţei lor? Conform unor teoreticieni
ai astronauţilor antici, dovada că aceşti hibrizi extratereştri-umani
au păşit odată pe Terra se poate afla, nu în Estul Mijlociu, Africa,
sau chiar Asia, ci pe partea cealaltă a lumii, în America de Nord.
Lacul Delavan, Wisconsin.
4 mai, 1912.
Conform unui articol din New York Times, doi băieţi din zonă au făcut
o descoperire extraordinară. 18 schelete au fost găsite într-o serie
de antice movile funerare, toate măsurând între
2,10 şi 2,75 metri înălţime. Pare-se că enormele schelete
au fost trimise la Muzeul Istoric de Stat,
dar unii spun că mai târziu au fost confiscate de Institutul Smithsonian.
Au existat descoperiri de oase umanoide gigantice
peste tot în lume.
Chiar şi aici în Sud-vestul american.
Ca şi până acum, multe dintre aceste povestiri au fost tăinuite.
Nu sunt genul de lucruri despre care citeşti în manualele de anatomie.
N-o să le vezi vreodată la ştiri.
În general, sunt privite doar ca mituri şi legende.
Motivul ar fi implicarea faptulului că
aceste creaturi nu au evoluat inevitabil aici
pe Terra, că ele au venit din altă parte.
Trebuie să te întrebi dacă ei nu erau giganţi
jumătate extraterestru, jumătate om gigant,
existând aici cu sute şi mii de ani în urmă.
Au avut oamenii antici, într-adevăr, întâlniri sexuale
cu fiinţe extratrestre, rezultând progenituri
supraumane? Dacă-i aşa, de ce nu mai există
gianţi printre noi astăzi? Teoreticienii astronauţilor antici spun
că răspunsul poate fi găsit încă odată în... Sfânta Biblie.
Din cauza contaminării structurii genetice umane,
experimentul lui Dumnezeu pe Terra a fost dat peste cap.
Şi Dumnezeu nu putea accepta un eşec.
De aceea, El alege, cred că putem să-l numim planul "B".
El iniţiază Potopul.
În Cartea Genezei din Vechiul Testament,
povestea lui Noe vorbeşte despre cum "Dumnezeu
a văzut că ticăloşia omului era mare" şi a decis
să distrugă toată creaţia cu o mare inundaţie.
Lui Noe, familiei lui şi animalelor urcate la bordul Arcei
li s-a permis să supravieţuiască şi să repopuleze planeta.
Dar teoreticienii astronauţilor antici
cred că aceea e mai mult decât o poveste ce poate fi găsită în Cartea lui Enoh.
În Cartea lui Enoh
e consemnat faptul că atunci când Noe s-a născut, trupul lui strălucea.
Genul de lucire ca a feţei lui Moise când a coborât
de pe muntele Sinai. Când tatăl său a văzut asta,
s-a îngrozit imediat şi s-a întors spre mama lui, acuzând-o
că a făcut sex cu unul dintre fii lui Dumnezeu.
Conform povestirii, tatăl Lameh
a primit un sfat de la bunicul Enoh, că Noe
reprezintă viitorul rasei umane.
Enoh spune că el ar fi acceptat bebeluşul ca pe
propriul lui fiu, pentru că gardienii cerului vor distruge
planeta cu o mare inundaţie şi Noe este supravieţuitorul
noii generaţii.
Iar Noe era o creatură mixtă între extratereştri şi noi.
Acum, noi suntem descendenţii lui Noe, deci cu toţii facem parte din asta.
Aceasta a schimbat evoluţia umană complet.
Cred că aproape fiecare cultură din lume
are o legendă a Potopului. Există cineva în locul
lui Noe. De aceea, Potopul antic
a avut o importanţă vitală. Pentru că lumea dinaintea Potopului...
era foarte diferită faţă de lumea de după aceea.
Există frecvente legende peste tot în lume că în
vremurile dinaintea potopului a fost o civilizaţie avansată
tehnologic, în care fiinţele umane erau în contact cu fiinţe din spaţiu.
Totul s-a pierdut, deoarece s-a produs contaminarea.
Este posibil ca
povestea marelui Potop să nu fie doar adevărată, ci ca acesta să fie
cauzat de extratereştri, pentru a eradica populaţia umană
ce fusese contaminată genetic?
Dacă da, a adus acesta sfârşitul contactelor sexuale dintre oameni
şi extratereştri? Sau extratereştrii au continuat
să facă experimente cu A.D.N.-ul nostru?
Muntele Olimp, Grecia. Aici, zeii greci,
cunoscuţi ca Olimpieni, se spunea că locuiau.
Conform anticelor povestiri greceşti, adesea, Olimpienii
coborau de pe muntele Olimp pentru a interveni în vieţile
muritorilor, sprijinindu-i în războaie...
învăţându-i deprinderi valoroase, aprinderea focului, realizarea
armelor şi chiar împerecherea cu ei.
Există multe, multe legende cu Zeus, având relaţii
sexuale cu femei muritoare.
Şi apoi, femeile muritoare dând naştere acestor copii excepţionali.
De exemplu, Heracle, cunoscut şi ca Hercule,
este unul dintre copii lui Zeus.
Mama lui a fost Alcmene, care era o muritoare.
Şi Zeus s-a apropiat de ea ca o ploaie de aur.
Iar ca rezultat, ea a rămas gravidă şi a dat naştere
marelui erou Hercule.
Unul dintre aspectele acestor relaţii sexuale
între zei şi oameni este acela că femeile, aproape întotdeauna,
rămâneau gravide în urma lor.
Una dintre cele mai binecunoscute întâlniri
dintre zei şi muritori este povestea lui Zeus şi a Ledei...
o împerechere din care s-a născut Elena din Troia, femeia a cărei frumuseţe
se spune că ar fi fost cauza războiului troian.
Zeus a venit sub forma unei lebede şi a sedus-o pe Leda, care este mama.
Faptul că Leda s-a acuplat cu o lebădă, chiar dacă era
Zeus, înseamnă că Elena s-a născut dintr-un ou.
Aparent, Elena din Troia s-a născut ieşind dintr-un ou.
Acum, ce se întâmplă aici?
Prin prisma teoriei astronauţilor antici, putem
presupune că, poate, Elena din Troia a fost un hibrid născut în interiorul
unuia dintre acele incubatoare, ce sunt descrise de
răpiţii zilelor noastre.
Este interesant să compar acest fapt
cu un potenţial eveniment extraterestru.
Cu toate că cei mai mulţi oameni îi privesc pe Olimpieni
pur mitologic, grecii antici considerau că sunt
fiinţe reale.
Această noţiune a devenit şi mai credibilă în 1870, când arheologul
german Heinrich Schliemann a dezgropat dovada ce sugerează
că Troia a fost un loc real.
După cum continuă progresul arheologic,
validăm alte şi alte legende antice greceşti.
Astfel, de ce în mod arbitrar am determina o direcţie
în cercetare care spune, "Oh, toate
relatările despre zei nu pot fi adevărate", chiar gândind
că validăm tot ce există efectiv cu date empirice?
Şi dacă acei zei erau acolo, şi dacă oamenii
timpului interacţionau în mod direct cu o formă de inteligenţă superioară?
Este posibil ca Olimpienii să nu fi fost
zei legendari, ci fiinţe extraterestre?
Teoreticienii astronauţilor antici sugerează că poveştile greceşti
sunt mai mult decât mitologie. Şi ca dovadă, indică
poveşti asemănătoare găsite într-o cultură la mii de kilometri depărtare.
Provincia Jiangsu, China. Aici, în 247 î.Hr.,
s-a născut fondatorul anticului Imperiu Han,
în circumstanţe misterioase. S-a spus că Liu Bang, cunoscut mai târziu
ca împăratul Gao, a fost produsul unei conceperi supranaturale.
Mama lui, care nu era gravidă pe atunci,
a fost prinsă într-o vijelie.
Erau bubuituri de tunet foarte mari...
... şi vântul şficiuia,
şi ea a fugit sub un pod la adăpost.
Soţul ei a venit să o salveze şi a observat că
un dragon plana deasupra ei.
Astfel, din acel moment, propriu-zis, ea a rămas gravidă
cu Liu Bang. A ales să arate
ca un dragon. Astfel, mulţi oameni credeau
că el era jumătate dragon, jumătate om.
Şi Liu Bang era extraordinar în alte privinţe.
Venea dintr-o familie de ţărani.
Era extrem de improbabil pentru un ţăran să devină
împărat în acele zile.
Liu Bang a devenit Han China, mare imperiu în China.
Şi astfel, se credea că, cumva, acest copil nu are
numai origini umane, ci şi orice a venit din această prezenţă zburătoare
la conceperea felului cum era.
Aceste descrieri variate de antici
dragoni zburători sunt asemănătoare cu ceea ce
am numi astăzi o navă zburătoare tehnologică: un corp mare,
sunete de fum şi foc, şi zgomot mare.
Trebuie să te întrebi în acest caz dacă dragonul ce plana
nu era vreun gen de navă extraterestră cu flăcări sau luminoasă,
care a planat deasupra ei şi în ultima instanţă a fost inseminată
de aceşti vizitatori extratereştri.
Este posibil ca povestirile despre conceperea atât
a lui Liu Bang, cât şi a Elenei din Troia, să fie, într-adevăr, relatări despre
împerecheri extraterestre cu primii oameni? Şi dacă da, făceau ele parte
dintr-un mare plan extraterestru? Incredibil, teoreticienii astronauţilor
antici afirmă că următoarele răspunsuri pot fi găsite în confesiunea
de pe patul de moarte... al unui papă.
Vatican. 12 mai, 1003, d.Hr.
Unul dintre cei mai controversaţi papi din toate timpurile, Papa
Silvestru al II-lea, zace pe patul morţii.
Pe parcursul celor patru ani ca papă, Silvestru
a demonstrat că era educat şi inovativ, promovând
studiul aritmeticii şi al astronomiei.
Erau unii însă care credeau că misterioasele
abilităţi ştiinţifice ale pontifului erau rezultatul
legăturii lui cu demonii... că el studia
ştiinţele oculte... şi că a şi construit
un cap robotic de la care primea cunoştinţe secrete.
Conform unor relatări, cu ultimele sale respiraţii,
Papa Silvestru a făcut o confesiune şocantă: că el era
în legătură cu un demon legendar, numit succubus (femeie-demon).
Incubi şi succubi sunt apariţii foarte comune în
legendele antice, ajungând drept în vremurile medievale.
Aceasta nu se întâmplă doar o dată,
era o trăsătură comună a vieţii din acele zile.
În povestirile antice, succubus este o fiinţă demonică,
ce ia înfăţişarea unei femei şi seduce masculul uman.
Acest demon este, de asemenea, capabil să-şi schimbe sexul şi să devină
un incubus, folosind sperma luată de la bărbaţi
ca să insemineze femei muritoare.
Se spunea că incubi şi succubi
veneau la oameni noaptea...
într-un gen de coşmar cu un somn paralizant.
Se trezeau dintr-un somn adânc şi erau perfect conştienţi
de ce-i înconjoară.
Oricum, erau paralizaţi.
Şi există o componentă sexuală a acestei prezenţe
în acea tentativă de a te seduce.
Povestiri despre incubus şi succubus,
demoni ce apar noaptea
pentru a face sex cu oameni, în dormitoarele lor.
Adesea există o anumită teamă, dar nu poţi rezista
sau să faci ceva în legătură cu asta.
Forma clasică a teoriei incubus este
deţinută de Sf. Thomas Aquinas.
În câteva dintre operele sale,
el dezbătea această formulare, "copiii diavolului".
Pentru ca un copil al diavolului să se nască,
diavolul trebuie cumva să fure spermă viabilă de la un bărbat
şi să o injecteze într-o femeie.
În mod clar, există entităţi în spaţiu care
au un plan, după cât se pare, prin împerecherea cu fiinţe umane
în propriile lor scopuri.
Pot reprezenta aceşti prădători sexuali doar un mit
antic? Sau legendele se pot baza pe o documentare istorică?
Între anii 1480 şi 1750, au avut loc aproximativ 50.000
de execuţii ale aşa-numitelor vrăjitoare în numele Sfintei Inchiziţii;
Biserica Romano-Catolică a purtat un război neînduplecat împotriva
oricui spunea că se opune legilor lui Dumnezeu.
Se credea despre vrăjitoare că sunt oameni
angajaţi într-o conspiraţie cu Satana, pentru a aduce
distrugerea creştinătăţii, distrugerea lumii civilizate.
Conform cu Malleus Maleficarum...
sau "Ciocanul vrăjitoarelor"...
farmecele începeau când femeia ceda la avansurile demonilor.
Femeia acuzată că a făcut sex cu demonii era torturată pentru
a face mărturisiri ce dezvăluiau detalii aprinse din relaţiile lor sexuale.
Dacă făceai sex cu un demon, îţi ofereai sufletul
demonului şi, de aceea, ai fi fost forţat, chiar
împotriva voinţei tale, să ucizi şeptelul, să ucizi şi să mănânci prunci,
să omori femei gravide, să faci oamenii impotenţi, de la un cap la altul.
Multe dintre aceste relatări din vremurile medievale au
asemănări cu o răpire extraterestră din zilele noastre.
Oamenii relatează acelaşi gen de simţire
şi au un anumit fel de întâlnire sexuală.
Puteau descrie mărturisirile auzite
în timpul Inchiziţiei şi întâlnirile cu legendarii
incubus şi succubus, într-adevăr, relaţii sexuale cu
extratereştri? Unii teoreticieni ai astronauţilor antici
spun că, nu numai că aceasta s-a întâmplat în vremurile medievale,
ci încă se întâmplă şi astăzi.
Referiri moderne despre întâlniri sexuale cu extratereştri datează
din 1957, când un fermier brazilian a pretins că a fost luat la bordul
unei nave şi forţat să facă sex cu o blondă stranie, cu ochi foarte mari.
Una dintre primele şi cele mai faimoase
relatări de răpire modernă extraterestră este din 1957,
cazul lui Antonio Villas Boas din Brazilia.
El a afirmat că o farfurie zburătoare a aterizat la ferma lui izolată.
A fost luat la bord.
În timp ce era acolo, a avut o întâlnire sexuală cu această
femeie extraterestră.
Acesta a fost unul dintre primele cazuri de răpiri,
şi cel mai interesant, pentru că el a precedat multe altele şi
nu a fost cunoscut decât ani mai târziu.
Astfel, nu poţi spune că Antonio Villas Boas a avut aceste idei
citind ziare de scandal.
Câţiva ani mai târziu, în 1961, Betty şi Barney Hill
din Lancaster, New Hampshire, au relatat un faimos incident
de răpire, în care au fost aşezaţi dezbrăcaţi pe o masă de operaţie şi
examinaţi de extratereştri Gri, după cum i-au descris,
care au extras mostre de ovule şi spermă.
Există prea multe povestiri ca aceea ca cineva să le poată
discredita, zicând simplu, "Oh, toate poveştile astea sunt fabricate."
Personal, cred că multe povestiri despre răpiri sunt false,
deoarece oamenii doresc atenţie, doresc să fie ascultaţi.
Dar în acelaşi timp, să sugereze că toate aceste povestiri sunt
farse... este, este prea mult.
Ceea ce vedem este o asemănare precisă
între relatările răpirilor extraterestre din zilele
noastre şi ceea ce găsim, de fapt, în vremurile medievale.
Există similarităţi remarcabile în aceste povestiri.
Şi produsele acelor uniri sexuale par să fie utilizate
într-un program genetic de hibridare.
Sunt aceste incidente... împreună cu
povestirile despre incubus şi succubus din timpurile medievale... într-adevăr,
întâlniri cu fiinţe extraterestre?
Dacă da, sunt ele doar acţiunile extratereştrilor proscrişi, similare
anticelor povestiri despre îngerii căzuţi?
Sau poate că ele fac parte dintr-un plan măreţ?
Probabil că răspunsul poate fi găsit în povestirile feţilor
nenăscuţi, ce misterios dispar din uter.
Sydney, Australia. Iulie, 1992.
Peter Khoury se trezeşte paralizat şi incapabil
să vorbească, dar perfect conştient. Simte o greutate apăsându-l,
şi cu ochii acomodaţi cu întunericul observă
o femeie cu o înfăţişare foarte stranie încălecată pe el.
Am avut şocul vieţii mele, pentru că drept pe mine
era această femeie, o femeie blondă.
Avea o culoare alb-lăptoasă. Ochii ei erau probabil doi,
de trei ori mai mari decât cei umani.
Avea pomeţii ieşiţi în evidenţă şi o faţă îngustă, ce se subţia
şi mai mult spre bărbie. Şi pe o parte a patului,
într-un colţ al patului, era o altă femeie.
O femeie cu aspect asiatic. Şi apoi ea... femeia
blondă îsi atinge stomacul şi arată spre cer.
Apoi vizitatoarele au dispărut, nu însă fără
a lăsa în urmă dovada că au fost acolo:
un singur fir de păr blond.
Khoury a dus proba la un laborator de genetică
independent, unde biochimistul Horace Drew a supus firul de păr
analizei A.D.N. Rezultatele n-au fost cele pe care le aştepta.
A fost de-a dreptul neobişnuit, pentru că părul celor mai mulţi oameni
este blond, sau şaten, sau negru.
Şi acesta era transparent, ca firul de nailon pentru pescuit.
Nu există nimeni al cărui păr, pe Terra, să fie transparent.
În mod normal, părul uman are doar un tip de A.D.N.
În axul firului de păr am găsit o genealogie chineză foarte rară,
cam 1%, 1% procent etnie chineză.
Şi apoi, în altă parte, am găsit, într-adevăr, genealogia de piele albă
celtică, cu ochi albaştri.
Aceasta demonstrează autenticitatea unui A.D.N. neobişnuit, care e cât se poate
de rar, pe care Peter nu-l putea lua
pur şi simplu din dormitorul lui, sau de pe stradă.
Mostra de păr a lui Peter Khoury a avut ca rezultat
un A.D.N. foarte neobişnuit, ce nu poate fi explicat
în mod normal, secvenţe de A.D.N. uman convenţionale.
Într-adevăr, nu poţi îndepărta starea tuturor genurilor de fantezii
ale minţii, sau fantezii sexuale. Şi, atâta timp cât nu a fost
o dovadă indiscutabilă că a fost extraterestru... pentru că
ne confruntăm cu o singură probă de păr... demonstrează totuşi că
avem de-a face cu ceva într-adevăr neobişnuit.
Când vedem dovada A.D.N. în părul
a ceva care nu se potriveşte cu ceea ce ne-am fi aşteptat
să fie... vechi A.D.N. galic, amestecat cu A.D.N. chinezesc şi păr blond...
scenariile nu se potrivesc până când nu recurgem
la ideea de răpire şi hibridare genetică, ce merge
cu multe mii de ani în urmă, toată perioada până la începutul istoriei.
Poate fi neobişnuita secvenţă de A.D.N. găsită în mostra
de păr dovada că Peter Khoury, într-adevăr, a avut
o întâlnire cu fiinţe nepământene?
Şi dacă da, ce doreau ele?
Unii teoreticieni ai astronauţilor antici cred că răspunsul poate fi găsit
privind înapoi la relatările medievale despre femei
inseminate de aşa-zişi demoni.
Conform scrierilor medievale, ce avertizau despre aceste uniri
sexuale demonice, abdomenele femeilor ar fi crescut nemăsurat după
întâlnirile lor, iar fătul, adesea, ar fi dispărut în mod misterios.
În Malleus există un număr de
simptome ce sunt notate ca dovadă a realităţii acestor
întâlniri demonice, între femei şi demoni.
Una dintre ele este un gen de teorie medievală a falsei gravidităţi.
Kramer spune că femeile care au avut copii procreaţi cu
demoni descopereau uneori că abdomenele lor sunt pline
cu nimic altceva decât aer.
Conform cu Malleus, ea elimină un mare
volum de aer şi, bineînţeles, nimic viu.
Pentru creştinii medievali, însăşi acest travaliu, această sarcină
fantomă fără rezultat, părea demonică.
Părea o crimă.
Erau însă aceste femei, într-adevăr, gravide...
sau totul era în minţile lor?
Sarcini false sunt înregistrate chiar şi astăzi,
cunoscute în lumea medicală ca "pseudocynesis".
"Pseudocyesis" înseamnă cuvânt cu cuvânt sarcină falsă (pseudogestaţie).
Este cunoscută şi ca sarcină fantomă şi,
de fapt, este atât de rară că nu avem încă o înţelegere clară
a adevăratei ei naturi.
Avem de explicat aici două ipoteze.
Una este psihosomatică.
Astfel, mintea este cea care face trupul să creadă că are sarcină.
Şi cealaltă ipoteză este reversul acesteia, există
ceva care se întâmplă în corpul uman, ce face ca
mintea să creadă că are sarcină.
Sarcinile închipuite, şi apoi relatarea
dispariţiei fetuşilor,
prima ipoteză e că poate fi o sarcină fantomă.
Au existat însă un număr convingător de cazuri
care demonstrează că poate există ceva mai mult decât atât.
Există mai mult decât un caz de răpire de un OZN, urmată
de sarcină, dar se constată
că două luni mai târziu sarcina dispare.
Există unele dovezi că femeia a fost răpită din nou,
fetusul extras în OZN şi femeia adusă înapoi pe Pământ.
Unde duc toate astea, nu ştiu.
Cât de serioase sunt toate povestirile, nu ştiu.
Există însă suficiente dovezi aici care mă fac oarecum sigur de
balanţa probabilităţii că se întâmplă ceva de genul ăsta.
Este posibil, aşa cum sugerează teoreticienii
astronauţilor antici, ca sarcinile false
relatate în vremurile medievale... chiar şi astăzi... să fie de fapt
rezultatul unor întâlniri extraterestre?
Dacă-i aşa, ce se întâmplă cu aceşti prunci nenăscuţi?
Probabil că răspunsul final poate fi găsit în povestirea unui om
care pretinde că s-a întâlnit cu copilul lui...
într-o navă spaţială extraterestră.
Las Vegas, Nevada. 1987.
În miezul nopţii, Bret Oldham şi prietena lui
Dhyanne Swanson sunt treziţi de un zgomot puternic.
Cuplul, care era în aşteptarea primului lor copil, rămân şocaţi
văzând un număr din cei ce arată ca extratereştri Gri înconjurându-le patul.
Până să avem timpul să reacţionăm văzând
Grii în cameră, ne-au dus.
Ne-au urcat la bordul navei.
M-au aşezat pe o masă.
Şi au aşezat-o pe ea la dreapta mea.
Şi au pus-o pe ea într-o poziţie asemănătoare femeilor
care sunt examinate de ginecolog.
Am realizat imediat ce se întâmplă:
Extrăgeau fetusul.
Nu puteam să mă mişc... Nu puteam să-mi mişc capul.
Eram paralizată total.
Nu puteam să-mi mişc ochii să văd, ştiţi, dacă... ea... În ce stare era.
Şi l-am auzit ţipând.
Atunci am realizat
că ei îmi făceau ceva. Îmi amintesc că ceream,
spuneam, "Vă rog, vă rog, nu-mi... nu-mi luaţi copilul. Nu ne răniţi."
Conform relatării lui Dhyanne,
în dimineaţa următoare ea a refuzat să creadă
că incidentul nu a fost decât un coşmar teribil.
Dar după găsirea urmelor de sânge din pat, s-a temut
de un avort spontan, şi cuplul a plecat să o vadă doctorul.
La examinare, Dhyanne a fost găsită fără resturi de ţesut
în uter... ca şi cum fetusul fusese extras chirurgical.
Doctorul a spus, "Nu am mai văzut
aşa ceva vreodată. Parcă femeia asta nu fusese niciodată
gravidă. Am intrat să curăţ uterul
şi uterul era deja curăţat."
Dhyanne era aproape
în patru luni de sarcină în momentul acestui incident.
Dacă faceţi referire la un caz unde avem
dovada ecografică că fetusul era prezent şi apoi,
ceva mai târziu, nu mai există fetus, aş crede că este straniu.
Avem aici o imagine ecografică
de fetus uman la aproximativ trei luni de gestaţie.
Dacă măsori... ceea ce numim lungimea din "creştet la şezut",
care este cea mai mare distanţă de la cap la fund,
asta este aproximativ cinci sau şase centimetri, deci estimativ este
de mărimea, sau diametrul, unei mingi de baseball.
Putea absorbi corpul acest fetus peste noapte?
Foarte improbabil.
Cum a putut să dispară
complet un copil nenăscut, fără o urmă?
Este posibil ca încercarea prin care au trecut Bret şi Dhyanne
cu o noapte înainte să fie, într-adevăr, mai mult decât un vis ciudat?
Mai tot timpul am explica asta spunând că
pacienta a avut un avort spontan. Într-un eveniment însă în care
nu e sângerare prea mare, nu există prea multe fragmente de ţesut şi
nu mai există embrion, nu pot explica asta.
Eram amândoi aproape
ameţiţi când am plecat de la spital în acea noapte şi ne-a luat
o vreme până să începem să discutăm dacă ne amintim aceleaşi lucruri.
Trei ani mai târziu,
Bret Oldham afirma că, încă odată, a fost vizitat şi luat de extratereştri Gri.
Am fost dus de doi
Gri mici într-o zonă pe care nu o văzusem niciodată.
Pe parcursul a câteva minute, am putut vedea că era o femeie hibrid.
Ea avea un copilaş şi când s-a apropiat,
am putut să văd, de asemenea, copilul pe care-l avea era
o fetiţă hibrid. Am simţit o apropiere faţă
de copil, ce mă făcea să cred că probabil avea şi ceva din mine.
Pare să fie o investigaţie bine pusă la punct referitor la
dovada reproducerii răpiţilor, din partea atât a bărbatului,
cât şi a femeii, că există un interes asupra procesului nostru reproductiv.
De asemenea, există unele dovezi că răpiţii au fost puşi
în legătură pe navele spaţiale cu copii hibrizi, ce par
să aibă unele caracteristici umane şi unele
caracteristici care nu sunt tocmai umane.
Pot fi povestirile despre întrunirile cu copii hibrizi
nu doar fantezii, ci un proces de acomodare în vederea pregătirii
noastre pentru ziua când planul extraterestru va fi, în sfârşit, dezvăluit?
Dacă însă noi suntem fiinţe modificate subtil şi strategic,
încotro ne va conduce, în final?
S-ar părea că extratereştrii
au venit pe Terra pentru o perioadă îndelungată pentru a avea relaţii
sexuale cu oamenii.
Şi motivul pentru aceasta ar fi manipularea A.D.N.-ului nostru,
transformându-ne într-o rasă mai cizelată decât suntem astăzi.
Şi încă avem o anumită evoluţie de parcurs.
Să existe un alt lucru foarte scandalos în spatele tuturor acestora?
Şi acesta să fie "să-i distrugem
pe pământeni şi să implantăm această nouă rasă pe care o putem controla."
Din perspectiva mea, vedem extratereştri
încrucişându-se cu oameni ca parte a unui schimb
pe temen lung interfamilial.
Familia umană merge departe, dincolo de viaţa de pe Terra.
Poate că extratereştrii umanoizi vin aici
pentru a-şi întregi rezerva genetică.
Poate fi la propriu o chestiune de viaţă şi de moarte pentru ei.
Când m-am întrebat dacă există un plan sexual
extraterestru, sau dacă există ceva cu care să-l putem opri...
Ei bine, dacă un astfel de plan există într-adevăr,
atunci am veşti proaste pentru dvs.
Nu putem face nimic.
Se încrucişează, într-adevăr, extratereştrii cu oameni
pentru a îndeplini un plan secret extraterestru?
Ne pot ei înbunătăţi profilul genetic?
Sau fac experimente pe A.D.N.-ul nostru, pentru ca într-o zi să ne substituie
cu o rasă umană superioară?
Probabil că într-o zi vom descoperi că o invazie extraterestră
se desfăşoară pe Terra de mii de ani.
Una purtată în interiorul... propriilor noastre trupuri.
Traducerea şi adaptarea ~ Pterodactyluss20 ~
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania