Un computer vechi de 2.000 de ani.
Avea o lucrare internă mai complicată
decât un ceas modern elvetian.
Gigantice centrale energetice.
E foarte stranie, dar, cu sigurantă, este o baterie.
Si arme mai puternice decât tot ce există astăzi.
Bubuia, apoi flăcările ieseau din el.
Pretutindeni în lume,
există artefacte si povestiri ce indică
o tehnologie avansată în trecutul îndepărtat.
Puteau fi acestea produsul imaginatiei strămosilor nostri?
Sau poate exista o explicatie mai profundă?
Sună fantastic pentru noi faptul că ei puteau avea un gen
de tehnologie extraterestră.
Este evident ceea ce descriu.
Milioane de oameni, pretutindeni în lume,
cred că am fost vizitati în trecut de fiinte extraterestre.
Si dacă este adevărat?
Au ajutat, într-adevăr, extraterestrii antici la modelarea istoriei noastre?
Si, dacă da, putem găsi dovezi examinând misterioasele dispozitive?
Traducerea si adaptarea ~ Pterodactyluss20 ~
sincro de chamallow - www.addic7ed.com -
EXTRATERSTRII ANTICI EDITIE SPECIALĂ
DISPOZITIVE MISTERIOASE Sezonul 8, episodul 3
Necropola Giza, Egipt. 1993.
O echipă de ingineri utilizează o cameră telecomandată
în încercarea de a descoperi functia reală
a ceea ce se crede a fi un tunel de aerisire,
pornind din presupusa cameră a reginei, din Marea Piramidă.
Descoperite în 1872,
arheologii au considerat mult timp aceste tuneluri înguste
că sunt canale de ventilatie.
Robotul urcă prin acest mic tunel, care era
prea mic pentru un om, sau orice tip de dispozitiv de a trece
si, deodată, s-a găsit o usă închisă,
ce se rabata cu două mici bride din metal.
Conform majoritătii arheologilor,
usa si mânerele de metal au fost construite intentionat
ca un pasaj simbolic prin care regina ar călători spre
viata de dincolo.
Unii cercetători însă s-au întrebat
de ce acest pasaj ar fi fost proiectat
cu o blocare calculată,
si de ce...
pe un platou plin cu piramide monumentale,
ce se crede că au servit ca morminte regale...
Marea Piramidă este singura cu o astfel de usă?
În mare măsură naivi, egiptologii spun că
piramidele sunt morminte si că ele au fost jefuite cândva în trecut.
Însă faptul este că noi am găsit, în secolul XX,
un număr de piramide ale căror camere centrale ale regelui, ca să zicem asa,
sunt intacte.
Si când au deschis sarcofagele,
si sarcofagele au fost găsite goale.
Dacă Marea Piramidă nu este un mormânt,
care să fi fost adevăratul ei scop?
În mai 2011,
un alt grup de cercetători s-au apucat să exploreze mai departe tunelul blocat
din camera reginei. De această dată,
echipa a utilizat un robot echipat cu o microcameră cu brat,
care să se strecoare printr-o gaură si să dezvăluie ce se află dincolo de usă.
Când au penetrat, într-adevăr, această usită,
au descoperit o cameră ascunsă în interiorul piramidei.
Au găsit armături de cupru,
sau armături de metal.
O altă caracteristică de pe suprafata acestor armături de metal
a fost că pe o parte,
conturul arâta corodat.
De asemenea, camera a fost îndreptată în jos si a scanat podeaua,
si am descoperit semne rosii.
După părerea mea acelea erau,
erau simboluri electrice.
De ce se aflau însă acolo?
Puteau fi aceste artefacte, efectiv, dovada
că electricitatea străbătea odată structura?
Si dacă da, este posibil ca Marea Piramidă de la Giza
să fi fost construită pentru a servi nu ca mormânt regal,
ci ca centrală energetică,
asa cum afirmă unii cercetători?
Dacă înlăturăm teoria mormântului,
si dacă privim însăsi piramida,
vedem ceva pe care inginerii de astăzi
pot, într-adevăr, să-l descifreze si să-l înteleagă.
Ceea ce avem este o constructie foarte, foarte minutioasă,
ce are precizia unei fractiuni de centimetru,
e ceva ce este remarcabil,
si nu indiciul unei culturi simple, agrariene.
Astfel, avem ceva care este aproape ca o masină.
Dacă Marea Piramidă a fost o masinărie sofisticată,
potential capabilă de a crea energie,
cum putea să functioneze?
Unii cercetători cred că indiciile pot fi găsite
explorând structura de dedesubt.
În 2000, inginerul naval John Cadman
a lansat teoria că egiptenii au pompat apă din apropiere, din fluviul Nil,
într-o cămărută aflată sub Marea Piramidă.
Pomparea putea crea atunci o presiune hidraulică intensă,
ce ar fi cauzat vibrarea întregii piramide.
În camera subterană, există unele dovezi
care arată că acolo a existat apă
si că există eroziune, datorată apei, pe podea
si apoi în sus, în zona mai înaltă.
Si apoi, de asemenea, pentru că a fost
un generator de impuls hidraulic.
Vedeti cum unda de rarefiere,
acest val de presiune extrem de redusă,
care ar fi lovit plafonul, si plafonul este, de fapt, cioplit.
Si cum ar fi apărut procesul
de valuri compresate, lovind plafonul. Asta-i foarte evident.
Dacă teoria lui Cadman se dovedesste reală,
care ar fi putut fi scopul pulsului hidraulic?
Inginerul Chris Dunn
crede că răspunsul poate fi găsit
la examinarea ulterioară a tunelurilor, din ceea ce-i zice "camera reginei",
unde au fost descoperite urme de zinc si acid clorhidric.
Cred că, în tunelul din nord, chimicalul era hidrat de zinc,
si celălalt chimical, din tunelul din sud ce se termină în cameră,
era acid clorhidric diluat.
Acestea au fost găsite, de fapt, pe peretii camerei.
Dunn sugerează că cele două chimicale curgeau la vale prin tuneluri
si apoi se amestecau în camera reginei, declansând combustia.
Acest bazin reprezintă camera reginei.
Prin tuburi, începem să turnăm hidrat de zinc
si apoi acid clorhidric.
Când combinati aceste două lichide,
are loc o reactie chimică,
din care rezultă hidrogenul.
Si puteti vedea vaporii, hidrogenul,
iesind pe cos.
Si acolo aveti reactia.
Dunn speculează că gazul de hidrogen
mergea din camera reginei în camera regelui.
Apoi vibratiile din bazinul subteran
energizau atomii de hidrogen într-un spot de energie cu microunde.
Dovada ce indică folosirea hidrogenului poate fi găsită în camera regelui.
Există un tunel în camera regelui,
cu dimensiunile de 8,4 pe 4,8,
care ar fi corespunzător ca ghid de undă pentru un maser (amplificator cuantic),
sau o amplificare în microunde legată de emisii de radiatii stimulate.
Si de aici
putem avea, de fapt, multe idei diferite despre ce făceau.
Anticii egipteni au demonstrat
un nivel exceptional de abilităti
în tot ce au creat, în timpul Vechiului Regat,
dar întrebarea rămâne:
le-au realizat ei singuri?
Sau au avut acces
la informatii sau tehnologie ce nu era de pe această planetă?
Dacă Giza era, de fapt, o centrală energetică,
putea fi folosită energia în scopuri nepământene,
asa cum sugerează unii teoreticieni ai astronautilor antici?
Probabil, următoarea dovadă că o tehnologie avansată
a existat, într-adevăr, pe Terra cu mii de ani în urmă
poate fi găsită examinând un alt dispozitiv misterios,
Chivotul Legii.
La aproximativ 23 km nord-est de Ierusalim
se află anticele ruine ale orasului Ierihon.
Aici, arheologii au dezgropat urmele
unei asezări, datând din anii 9.000 î.Hr.
Conform Bibliei ebraice,
se credea că la Ierihon Dumnezeu i-a vorbit lui Iosua,
succesorul lui Moise,
si i-a dat instructiuni să mărsăluiască în jurul cetătii
odată la sase zile cu sapte preoti,
purtând coarne de berbeci, urmati de Chivotul Legii,
cufărul de aur ce continea cele Zece Porunci.
Apoi, în a saptea zi,
sub comanda lui Dumnezeu,
Iosua si israelitii
au mărsăluit în jurul perimetrului orasului pentru ultima oară...
... dar de această dată au sunat din coarnele de berbeci.
Zidurile Ierihonului au căzut,
si orasul a fost jefuit.
În Vechiul Testament, puteti vedea foarte clar descrierile
din Iosua 6 despre "shofar",
ce este descris ca o trâmbită ce a fost folosită în bătălia de la Ierihon,
cu ajutorul cărora, de fapt, s-au dărâmat zidurile.
Pentru savantii în religie,
colapsul zidurilor Ierihonului a fost un miracol.
Pentru cei mai multi oameni de stiintă si istorici contemporani,
distrugerea a fost cauzată, mai probabil, de un cutremur.
Putea fi însă altceva?
Să fi detinut israelitii o avansată tehnologie a undelor sonore?
Dacă da, de unde provenea?
În scripturi, avem o povestire fascinantă
despre căderea zidurilor Ierihonului.
Li s-a spus armatelor să înconjoare repetat zidurile si apoi, în final,
să sufle în trâmbite, si zidurile au căzut.
Si stim că se aflau într-o companie puternică.
Chivotul Legii, acest misterios, sacru element,
a fost cu ei permanent, care, bineînteles,
a avut rolul lui la eveniment si rolul lui la căderea zidurilor Ierihonului.
Ideea că un gen de armă sonică
a fost utilizată la distrugerea acestor antice ziduri imense si groase,
pentru a permite israelitilor
propriu-zis să ia în stăpânire orasul, este o idee fascinantă.
Astfel, ce gen de tehnologie foloseau?
Ne sună absolut fantastic
că ei puteau avea vreun gen de avansată tehnologie extraterestră.
Este evident ceea ce descriau.
Există o mică îndoială că Chivotul Legii era o armă.
A fost descris ca o armă, grozavă, când
israelitii au traversat Canaan-ul, si au trecut spre Ierihon.
Si putea să existe o tehnologie.
Conform multor teoreticieni ai astronautilor antici,
Moise si israelitii au dobândit o sursă supranaturală de energie la muntele Sinai.
Această puternică sursă de energie,
mai târziu, a fost inclusă în Chivotul Legii
si ar fi furnizat un gen de energie necesar
la amplificarea trâmbitelor lui Iosua,
transformându-le într-o puternică armă sonică.
Chivotul Legii părea să detină un gen de tehnologie avansată.
Ceea ce este interesant la bătălia de la Ierihon
e că această utilizare particulară a shofar-ului,
în mod clar, pare să fie asemănătoare cu ceea ce vedem la
tehnologia fasciculului de particule, tehnologia razei mortii,
tehnologia trăsnetului.
În mod foarte clar, pare că, încă odată,
e vorba de o tehnologie extraterestră,
de care dispuneau oamenii antici
si pe care o puteau utiliza când era nevoie, în campanii militare.
Însă, chiar dacă israelitii detineau un gen de tehnologie avansată, extraterestră,
puteau amplifica, într-adevăr, coarnele
de berbeci sunetul, dărâmnd ziduri de piatră?
Conform omului de stiintă si fost astronaut, profesor Taylor Wang,
ultimele cercetări în materie de acustică
sugerează că există o posibilitate clară.
Ierihon, zidul se dezintegrează.
Dacă spuneti că s-a întâmplat,
cauzat de acustică, cauzat de sunet...
Ei bine, există posibilitatea ca, cumva, acel zid să fii intrat în rezonantă.
Poate că nu întregul zid, poate ceva din materialul de sustinere,
când s-a produs rezonanta, raza de actiune a fost suficient de mare.
Da, putea distruge aproape orice. Pentru că,
ceea ce face rezonanta e să înmagazineze o enormă cantitate de energie.
Astfel, mentii, mentii alimentarea ei.
Si în cele din urmă, distruge totul.
Dacă vreti să stiti cât de puternic este sunetul,
trebuie să realizati că lucrul de bază la sunet este
un val de presiune.
Si va coborî la cantitatea de energie pe care o puneti în valul sonor,
si dacă sau nu acest val de o anumită presiune vă generează
cuplul dorit, sau impactul cu care încercati să distrugeti.
Îl puteti face cu adevărat puternic,
pentru că puteti realiza o amplitudine foarte înaltă, o presiune foarte mare
a sunetului. Ar putea fi la o frecventă sau
o amplitudine unde nu se mai aude ca sunet,
ci, dintr-un punct de vedere al fizicii, încă este sunet,
pentru că este un val de presiune în aer.
Astfel, poate deveni foarte distructiv dacă puneti foate multă energie în el.
De asemenea, puteti crede că este o armă cu particule,
pentru că deplasati aerul din jur,
si ati avea nevoie doar de ceva pentru a focaliza sunetul,
ceea ce stim cum se face.
Si astfel, ti-ar oferi un fascicul de energie directă prin sunet.
I-a ajutat, într-adevăr, o avansată tehnologie
extraterestră pe israeliti să supravietuiască
în exodul lor prin desert,
asa cum afirmă Biblia ebraică?
Si, dacă da, puteau poseda primii oameni alte
dispozitive, tehnologic, la fel de uimitoare?
Teoreticienii astronautilor antici spun DA,
si cred că următorul indiciu poate fi găsit
examinând un obiect
ce datează din secolul al II-lea, î.Hr.,
unul ce functiona ca un computer.
I-au inspirat, într-adevăr, extraterestrii pe strămosii nostri
la constructia anticelor temple si piramide?
Si dacă "ei" au ajuns aici,
au lăsat în urmă unele cunostinte avansate de fizică,
astronomie sau matematici?
Dacă da, există vreo dovadă care să fi rămas din acele vremuri?
Un exemplu poate fi acesta.
Descris adesea ca primul computer mecanic din lume,
el datează de peste 2.000 de ani.
Dispozitivul Antikythera a fost
găsit în 1900 de către pescuitorii de bureti,
ce se scufundau lângă o insulită din marea Egee, numită Antikythera.
Exista o epavă acolo,
si în ea se afla o cutie încrustată în coral,
si era făcută din aliaj metalic.
A ajuns apoi la muzeul din Atena,
unde, 50 de ani mai târziu,
au fost capabili să radiografieze această cutie
si au fost capabili să distingă
rotite zimtate, ce erau interconectate
si ne-a oferit o imagine foarte bună a ceea ce este acest obiect.
Si este un computer.
Este, într-adevăr, o masină sofisticată.
Este o piesă a tehnologiei foarte interesantă,
pentru că servea în două scopuri.
Unul era că a fost un dispozitiv astronomic prin care puteai,
folosindu-l, să-ti stabilesti pozitia functie de stele
si să călătoresti pe mări.
De asemenea, a fost un dispozitiv astrologic,
astfel că cineva putea să-ti spună,
"Ah, dacă esti născut pe data asta,
si semnul tău planetar e ăsta,
atunci ti se vor întâmpla anumite lucruri,
când planetele sunt pe acest aliniament."
Astfel, era o piesă a tehnologiei foarte interesantă ce, propriu-zis,
avea angrenaje si procese interne mai complicate decât un ceas elvetian modern.
Si a fost datat, cred, cam prin anul 200 î.Hr.
Astfel, este cu adevărat o ciudătenie,
cine l-a putut crea si la ce era folosit.
Când au început arheologii să examineze prima oară acest obiect prin anii '50,
au spus că niciodată nu si-au putut închipui despre grecii antici
că au o masinărie atât de complicată.
Si, de fapt, au spus, aceasta este echivalent
cu a găsi un avion cu reactie în mormântul regelui Tut.
Si mai vechi decât mecanismul Antikythera
sunt aceste cioplituri pe un zid de la complexul Templului Dendera din Egipt.
Pentru unii, straniile desene arată misterios de similar
cu obiecte pe care le utilizăm foarte mult astăzi.
În Egipt, există această criptă subterană,
la Dendera, care era întotdeauna secretă,
si doar înaltii preoti aveau acces în acea criptă.
Este foarte cald aici înăuntru, foarte îngust, plafonul coborât.
Si pe pereti aveti aceste basoreliefuri
cu ceea ce arată a becuri antice.
Pentru că trebuie să punem o întrebare.
Cum luminau anticii egipteni interiorul mormintelor lor?
Conform majoritătii arheologilor,
anticii egipteni foloseau torte,
pentru a lumina camerele aflate în beznă ale mormintelor si templelor.
Până acum, nicăieri pe tavane
nu există nici cea mai mică urmă de reziduuri de funingine sau fum.
Nu există suficient oxigen în interiorul acestor morminte
care să sustină sau alimenteze flacăra unei torte.
Singura solutie care rămâne este
printr-un gen de sursă de lumină artificială.
Si aceasta este, de exemplu, un bec.
Astfel, la cripta subterană de la Dendera,
găsim basoreliefurile unor astfel de becuri.
Cum însă puteau folosi egiptenii antici
ceva asemănător unui bec modern,
fără acces la electricitate?
În definitiv, electricitatea urma să fie descoperită peste mii de ani.
Aceasta e, bineînteles, cu exceptia a ceea ce
oamenii de stiintă numesc bateria Bagdad.
Bateria Bagdad a fost descoperită în anticul Irak.
Astăzi, oamenii de stiintă spun că nu există vreo posibilitate
ca omul antic să fi folosit electricitatea sau becuri.
Astfel, ei privesc această baterie Bagdad...
si există cam o duzină de baterii ce au fost găsite în Irak...
si singura teorie majoră este că ei o foloseau pentru galvanizarea bijuteriilor.
Doi partizani importanti ai teoriei astronautilor antici,
Jason Martell si Giorgio Tsoukalos,
chiar demonstrează cum poate genera electricitate bateria Bagdad,
utilizând o machetă modernă a dispozitivului.
Ei bine, în principiu, aceasta este realizată dintr-un borcan de lut,
lut găsit în mod natural în acea regiune din sudul Irakului.
Si apoi ei ar fi folosit o căptuseală subtire de cupru
si ceva printre rânduri, un izolator din bitum,
înfăsurat în jurul unei baghete de fier.
Si toate acestea îmbinate împreună,
si în combinatie cu un acid slab... otet,
suc de struguri, suc de portocale în acest caz, vin...
ar fi capabilă să genereze o încărcătură prin combinarea acestor elemente
cu bagheta, bagheta de fier si cuprul.
Si această combinatie creează electricitate din belsug.
Deci, ceea ce facem este,
de fapt, doar să umplem borcanul de lut cu sucul de portocale de aici.
- Voi încerca să nu-l umplu prea mult. - Bine.
Si apoi, pasul următor, vom pune bagheta de cupru înapoi, aici.
Baghetă de cupru si fier.
Ne va lua un moment cu acest gen de umplere a zonei cu cupru.
Si apoi, deschizând voltmetrul
si punând testerii pe ambele părti,
ar trebui să măsurăm o tensiune.
Si iată că merge, spre plus.
Si dacă dăm ceva timp electrolitilor,
într-adevăr, să bâzâie acolo, veti vedea că,
de fapt, voltajul va continua să crească.
Este o baterie. Toată lumea e de acord cu asta.
Dar nimeni nu stie de ce au făcut-o si cum au făcut-o.
Ce minte s-ar fi gândit la asta?
Stiti, curent electric
cu câteva mii de ani în urmă?
E foarte straniu, însă, cu sigurantă, este o baterie.
Întreaga idee că civilizatiile antice,
de fapt, cunosteau electricitatea
si foloseau electricitatea este un fapt acceptat arheologic, astăzi.
Exact ca în propria noastră civilizatie,
când, cam cu 200 de ani în urmă,
Benjamin Franklin si alti oameni de stiintă au început să experimenteze
simple dispozitive electrice,
avem acum dovada că, cu peste 3.000 de ani în urmă,
de asemenea, oamenii experimentau dispozitive electrice.
Unde i-ar fi putut conduce?
Ce alte aparate electrice ar fi fost capabili să creeze?
Cred că, probabil, au realizat tot felul de dispozitive electrice.
Reprezintă dispozitivul Antikythera si bateria Bagdad
dovezile că strămosii nostri, într-adevăr, erau în posesia unei tehnologii avansate?
Si dacă da, putea avea această tehnologie origini extraterestre?
Teoreticienii astronautilor antici cred că următoarele indicii pot fi găsite
în povestea unui proiect nazist "top secret",
cunoscut drept "Clopotul".
Într-o vale îndepărtată, chiar la iesirea din Ludwikowice, Polonia...
se află o stranie structură circulară,
cunoscută drept "The Henge" (Monumentul Preistoric Circular),
sau Capcana de Muste.
Ne aflăm în mijocul unei văi,
ce fusese ocupată de SS
si transformată într-o secretă amenajare industrială de cercetare si dezvoltare.
Avea un înalt grad de pază.
În interiorul acestei văi avem trei inele de securitate,
închizând zone anumite, una fată de cealaltă.
În interiorul celui mai secret inel
se află această structură si este complet misterioasă.
Majoritatea savantilor cred că structura a servit ca suport
pentru un turn de răcire utilizat la o mină de cărbune.
Dar conform lui Witkowski si altora,
Înaltul Comandament German nu ar fi dislocat
aici atât de multe resurse militare,
dacă în vale ar fi fost doar o centrală electrică.
Ei spun că "Henge" era utilizat pentru testarea unei noi masini super avansată,
cunoscută ca "Die Glocke," sau "Clopotul".
Clopotul, Die Glocke, probabil că era unul dintre
proiectele "top secret" ale celui de-al Treilea Reich.
Era atât de secret că e până si neclar cât de mult i s-a spus lui Hitler despre el.
Există o grămadă de dovezi care sugerează că
oamenii de stiintă, incluzându-i pe Hermann Oberth,
Wernher von Braun si altii,
lucrau la o navă în formă de clopot,
ce avea un sistem de propulsie electromagnetic.
Schitele rămase înfătisează Clopotul,
având un învelis ceramic
si dimensiuni ce măsoară 3 metri înăltime si 1,5 metri în diametru.
Design-ul lui apare contrar principiilor aerodinamicii moderne.
Dacă începi să te gândesti la o formă de clopot pentru zbor,
provocarea cu care te confrunti, cred, este
să-l faci aerodinamic atunci când te misti circular dintr-o parte în alta,
înainte si înapoi.
Pentru că prezinti o suprafată a sectiunii transversale foarte mare pentru aer.
Si generezi o mare frecare.
Astfel, poate fi foarte bun doar
ca un aeroglisor ce merge în sus si în jos.
Însă odată ce pornesti, cred că intri în dificultate.
Dar dacă Clopotul nu era un nou tip de aeronavă, atunci ce era?
Conform unor teoreticieni ai astronautilor antici,
Clopotul putea fi o masină a timpului.
Există un tip de vortexuri numite "soliton" (puls singular),
care sunt vortexuri izolate electromagnetic de lumea exterioară.
Recent, cercetările si experimentele au arâtat
că legătura dintre gravitatie si fizica electromagnetismului
este mult mai puternică decât au crezut savantii într-o perioadă.
Legile Universului fiintează universal,
dacă ai câmpul electromagnetic corect si un voltaj foarte mare...
pulsând sau sincronizându-se într-un anume mod...
poti obtine un fenomen foarte straniu.
Poti face să dispară lucruri si să reapară. De aceea, urmează deductia
că aceasta ar fi fost studiată si Clopotul nazist era,
probabil, o încercare a acelui regim
de a dezvolta unele tipuri de masini zburătoare,
ce ar fi utilizat aceste genuri de concepte electromagnetice avansate.
Exista însă până si posibilitatea călătoriei în timp?
Conform fizicianului Albert Einstein, născut german,
teoretic, oamenii erau capabili de asta.
Teoria lui despre relativitatea specială
a arătat, de fapt, pentru prima oară,
că timpul încetineste când mergi foarte repede.
Si astfel, asta are un impact în ceea ce se întâmplă în viitor.
Într-adevăr, îti îngăduie să călătoresti repede undeva,
si timpul tău se scurge mai încet decât al celorlalti,
si sfârsesti într-un alt viitor, comparativ cu cel pe care-l crezi că-l vei avea.
Cel mai greu e să te gândesti la relativitatea generală,
unde Einstein vorbeste despre gravitatie si cum descrie gravitatia.
Si acolo poti începe să te gândesti la spatiu-timp
si îndoirea lui, în realitate prin distorsionarea spatiului si timpului,
sfârsesti mergând înapoi în timp.
Desi nu există înregistrări despre Clopot
că a fost utilizat vreodată în timpul războiului,
în timp ce fortele militare aliate fortau înaintarea în Germania,
întregul proiect si comandantul său...
generalul SS Hans Kammler... au dispărut subit.
Generalul SS Hans Kammler, care a dezertat în schimbul imunitătii.
Dar apoi, până la sfârsitul războiului, a dispărut.
Deci, încotro s-a dus Hans Kammler si ce a luat cu el?
Cred că el a luat Clopotul.
A creat el o gaură de vierme? A creat o poartă stelară?
Si aceasta este la ce lucrau nazistii.
Au utilizat Kammler si ceilalti
nazisti, într-adevăr, Clopotul ca să scape de justitie, dispărând în timp?
Sau poate pe altă planetă?
În primăvara anului 1945, masina de război germană a colapsat.
Si în timp ce armatele aliate avansau spre Berlin,
oamenii de stiintă si inginerii germani îsi abandonau laboratoarele.
Căutarea lui Hitler pentru o armă miraculoasă dăduse gres.
În schimb, americanii au reusit o granită tehnologică decisivă,
cu dezvoltarea bombei atomice.
Însă conform teoreticienilor astronautilor antici,
o armă similară si probabil mai devastatoare
exista deja...
declansată într-o zonă care face parte acum din India...
cu mai bine de 3.000 de ani în urmă.
Un vehicul aerian fără pilot săgetează cerul.
Merge la viteză supersonică,
scuipând foc,
lansând rachete letale,
programat să cerceteze si să distrugă.
Efectul este devastator.
Rozboiul high-tech e cel mai letal.
Dar, ceea ce ar putea fi o pagină furată dintr-un proiect militar secret american
este, de fapt, o descriere narată cu peste 2.500 de ani în urmă
în scrierea sacră hindusă, cunoscută ca Mahabharata.
Când vine vorba de relatările anticilor indieni,
într-adevăr, ei aduc mărturiile de martori oculari ale luptelor zeilor.
Când citesti povestirile anticilor hindusi,
ei vorbesc despre arme înspăimântătoare.
Rachete si arme atomice,
uriase arme-laser, ce topesc si devastează orase întregi.
Refuz să cred
că strămosii nostri au venit cu aceste povestiri din nimic.
Când s-a inventat scrisul prima oară,
ei si-au scris istoria.
Primele lucruri ce au fost scrise vreodată
erau evenimentele adevărate.
Cum se face că unele dintre primele relatări scrise
despre războaie descriu un arsenal sofisticat
pe care oamenii nu l-ar fi putut dezvolta acum mii de ani?
Pentru a răspunde, teoreticienii astronautilor antici
indică numeroasele descrieri despre arme letale,
găsite peste tot în Mahabharata.
În mod surprinzător, multe similare celor utilizate astăzi de armată.
Un exemplu îl reprezintă armele incendiatoare folosite de Vishnu,
care sunt special echipate în a-si găsi tintele.
Vishnu are o rachetă ghidată, Narayanastra.
Si odată ce este lansată, va distruge orice se miscă.
Astfel, stiti, conform descrierii,
este o armă de detectare a miscării,
ceea ce cam seamănă cu arsenalul nostru modern.
De asemenea, există o armă ce este ghidată termic.
Ghidarea termică este un mod foarte eficace
de a găsi ceva.
Ai putea trage o rachetă
într-un avion aflat în fata ta,
tintită în mod precis spre motorul fierbinte.
Si apoi, esti capabil să pleci din spatele avionului,
si ghidul termic încă ar fi în stare să găsească tinta.
Sunt constient
că există forte ale naturii.
Aveti tunetul, fulgerul,
cutremure. Dar cum ajungi să fii martor ocular la
o descriere de rachete cu ghidare termică?
În plus fată de rachetele ghidate,
Mahabharata este plină de relatări ale altor arme sofisticate
folosite de zei.
În Mahabharata, sunt descrise 46 de tipuri diferite de arme.
Si fiecare are o utilizare specifică.
Pashupatastra este o armă care, de fapt, se multiplică în sapte săgeti diferite.
Astfel, atunci loveste sapte tinte diferite în acelasi timp.
Salva este un anti-zeu.
Poate face ca vehiculul lui să dispară.
Deci, discutăm despre obiecte zburătoare ce sunt "stealth".
Si, de asemenea, ea poate adormi oamenii.
Deci, probabil că discutăm despre gaz paralizant.
Ei vorbesc despre arme ce sunt atât de high-tech,
că este... Puteau fi doar de la extraterestri.
Însă, dintre toate armele descrise în Mahabharata,
probabil că cea mai letală era un dispozitiv numit Brahmastra.
O armă despre care scrierile avertizau să nu fie folosită niciodată.
Brahmastra este descrisă ca arma supremă.
Odată ce este lansată, pur si simplu va arde totul.
Deci, va incinera întregul univers.
Vorbim despre o explozie nucleară
cu o magnitudine însutită a bombei,
pe care am văzut-o, sau am cunoscut-o în timpurile noastre.
Nu ar trebui utilizată vreodată.
Si... si cu toate acestea cineva s-a folosit de acea Brahmastra.
Astfel, aceasta-i dilema, că scrierile vorbesc despre asta în Mahabharata.
India are acum un program de rachete,
si una dintre rachetele lor se numeste Shakti.
Shakti înseamnă "energie de zeită".
De asemenea, aceasta este o altă armă divină.
Indienii se întorc acum, într-un fel, spre textele mitologiei lor
si o retrăiesc prin tehnologia lor modernă.
Este posibil ca fiinte extraterestre, ce au vizitat Terra cu mii de ani în urmă,
să se fi confruntat cu aceleasi probleme ale anihilării nucleare,
cu care se confruntă oameni astăzi?
Se poate ca armele letale, în prezent, să fi fost dezvoltate de lumea militară,
într-adevăr, prin recrearea folosirii pentru prima oară a armelor pe Terra
de extraterestri în trecutul antic?
Poate că da.
Atunci însă, ar fi de asemenea posibil
prezicerea viitorului militar al umanitătii
căutând prin si mai multe texte antice.
Mai, 2010.
În largul coastelor Californiei.
O nouă armă puternică împuscă drone,
în timpul testului secret promovat de U.S. Navy.
Trăgând de pe o navă de război
la o distantă de aproape 3,2 km,
o rază de laser de o intensă energie
arde tintele, având o viteză
de peste 483 km/h.
Este însă posibil ca astfel de asa-numite raze ale mortii
să fi fost utilizate înainte?
Poate în vremurile antice?
Am convingerea fermă că au existat în... în trecut
civilizatii avansate pe Terra care au avut astfel de lucruri,
precum asa-numita rază a mortii.
Dacă a fost folosită ca o armă,
sau dacă doar a fost observată folosirea ei,
rămâne o mare întrebare deschisă.
În anul 214 î.Hr.,
grecii ce trăiau în orasul sicilian Siracuza
se pregăteau împotriva unui atac dat de o flotă de nave de război romane.
Desi depăsită numeric de o fortă militară superioară,
textele antice sugerează că Siracuza
era bine apărată de o nouă armă misterioasă si puternică.
Probabil cea mai faimoasă rază a mortii antică
a fost cea construită de inventatorul grec Arhimede.
El a fost capabil să creeze această gigantică oglindă,
în formă parabolică, si să focalizeze razele soarelui pe flotă,
incendiind aceste nave.
Deci, am avea aici un gen primitiv de rază a mortii care, într-adevăr, a functionat.
Cum putea însă concepe Arhimede
o armă atât de formidabilă?
Una atât de avansată, fată de tot ce se stia la vremea aceea?
Cercetătorii sugerează că inventatorul poate că s-a inspirat
din miturile grecesti, scrise cu aproape
600 de ani înaintea bătăliei de la Siracuza.
Mituri care spuneau povesti despre zeii
care etalau arme cosmice de o incredibilă fortă distructivă.
Dacă privesti la traditiile grecesti,
ei au o descriere foarte precisă a trăsnetului lui Zeus,
prin care era capabil să tintească oameni,
sau alte lucruri care dorea să explodeze,
apăsa butonul, si ceea ce ei descriau ca fulger ar fi răbufnit
si ar fi creat o groaznică si teribilă explozie.
Dacă însă armele de tipul razei mortii
au fost folosite în vremurile antice,
poate exista vreun gen de dovadă tangibilă?
Probabil că există.
Aici, împrăstiate pretutindeni în zona rurală scotiană,
pot fi găsite numeroase ruine antice.
Multe par să fi fost forturi, sau alte împrejmuiri,
datând cu mii de ani în urmă.
Remarcabil, ele par să fi fost, de asemenea, tintele focului si a căldurii
atât de intense, că practic structurile de piatră sunt transformate în sticlă.
Este un proces cunoscut, stiintific numit vitrificare.
Avem aici aceste clădiri din piatră,
despre care analizele exterioare
au dus la concluzia că ele au fost încălzite
la peste 1.000 de grade Celsius, ca temperatură.
Focul normal nu poate atinge această temperatură.
Aveai nevoie de o ardere sustinută
la 1.000 de grade Celsius pentru o lungă perioadă de timp.
Conform legendei celtice,
a existat odată un zeu numit Lugh,
cunoscut si ca Cel Strălucitor,
Zeul Soare si Zeul Războiului.
Ca si zeul grec Zeus,
se spunea că Lugh folosea o puternică sulită magică,
nu diferită de trăsnetele omologului său grec.
Când lupta era aproape,
Lugh îsi scotea sulita,
bubuia si apoi ieseau flăcări din ea
si trăgea în rândurile inamicului,
niciodată obosită de ucidere si distrugere.
Era o armă uluitoare.
Vreau să zic, cum altfel putem explica toate acele numeroase forturi vitrificate,
unde suprafata pietrei este lucioasă ca sticla?
Si aceste locatii pot fi găsite doar
în zonele foarte concentrate din nordul Scotiei.
Toate aceste descrieri ale unui arsenal sofisticat sună aproape ca SF-ul.
Este însă adevărat?
Pentru că noi avem aceste arme astăzi.
Si cred că tot acest arsenal pe care îl avem astăzi
a existat înainte
si că trecutul nostru nu este science fiction, ci stiintă reală.
Raze laser letale.
Arme acustice.
Masini ale timpului.
Au fost aceste dispozitive misterioase,
într-adevăr, în posesia strămosilor nostri
cu mii de ani în urmă?
Si dacă da, puteau ei să le fi construit cu ajutorul fiintelor extraterestre?
Probabil că pe măsură ce propria noastră tehnologie continuă să avanseze,
ne vom apropia... nu doar de viitorul nostru...
ci de o redescoperire a trecutului nostru
si o reconectare cu strămosii nostri extraterestri.
Traducerea si adaptarea ~ Pterodactyluss20 ~
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania