Oriunde ne uităm,
există monumente despre care arheologii nu ştiu absolut nimic.
Pare de parcă toate culturile
au încercat să-şi semnaleze prezenţa unor oameni ai cerului.
Ce-ar fi, când vom trece de acel zid,
un adevărat tezaur să ne aştepte înăuntru?
Cu tehnologia existentă şi cu aceea care se inventează acum,
arheologia va trebui să accepte adevărul
că am fost vizitaţi de extratereştri în trecutul îndepărtat.
Încă din zorii civilizaţiei,
omenirea şi-a pus originile pe seama zeilor
şi a altor vizitatori din stele.
Să fie, oare, adevărat?!
Chiar ne-au ajutat fiinţe extraterestre să ne modelăm istoria?
Dacă da, vor dezvălui noile dovezi,
odată pentru totdeauna, că nu suntem singuri?
EXTRATEREŞTRI ANTICI
NOI DOVEZI Sezonul 11, episodul 4
Traducerea şi adaptarea VLAD[ONE]
De-a lungul istoriei consemnate,
arheologii au descoperit noi structuri, texte şi sculpturi
care au pus la îndoială noţiunile despre trecutul nostru.
Ruine datând de mii de ani au dezvăluit abilităţi inginereşti
care întrec chiar şi performanţele din zilele noastre...
... petroglife care înfăţişează figuri asemănătoare cu cosmonauţii,
monoliţi misterioşi, aliniaţi după stele,
ce se găsesc pe aproape fiecare continent.
În cartea sa din 1968, "Carele zeilor?",
Erich von Daniken propunea că toate aceste dovezi
duc la o singură concluzie... că extratereştri au vizitat Pământul
şi au schimbat cursul istoriei umane.
Această pseudoştiinţă este cunoscută drept "paleoastronautică"
şi este acceptată, astăzi, de milioane de oamenii.
Toţi vrem să ştim, aţi urmărit "Extratereştri antici"
şi care sunt părerile dvs despre serial?
Mormântul faraonului Tutankhamon ar mai putea avea mistere de dezvăluit.
Institutul de Tehnologie din California a publicat un studiu
în care susţine că au descoperit a noua planetă, după Pluto.
Adepţii paleoastronauticii sugerează
că dovezile prezenţei extraterestre pe Pământ
sunt pretutindeni în jurul nostru
şi că, datorită noilor tehnologii, descoperim mai multe probe ca niciodată.
S-a găsit apă lichidă pe Marte.
Telescopul spaţial Hubble a confirmat în vânătoarea pentru planete extrasolare.
Gliese 581.
Această exoplanetă abia descoperită pare a fi asemănătoare cu Pământul.
În ultimii ani...
noi puţuri au fost descoperite în Marea Piramidă.
A fost posibil datorită tehnologiei moderne.
Acelaşi lucru se întâmplă şi în astronomie.
Datorită telescopului Hubble,
am descoperit peste 2.500 exoplanete... din afara sistemului nostru solar.
La fel şi în genetică.
Toate sunt interconectate.
Ar trebui să înţelegem că toate aceste lucruri trebuie contopite.
Toată tehnologia la care arheologii au acces în prezent...
georadare, imagini satelitare...
chiar şi Google Earth...
reprezintă un avantaj imens pentru arheologi,
acum se descoperă lucruri despre care nici nu gândeam că ar exista.
Ştiinţa este un sistem de credinţe bazat pe dovezi palpabile,
însă, pe măsură ce apar noi dovezi, o cercetare ştiinţifică corectă ne impune
să încorporăm acele dovezi în modelul deja existent.
Dacă ne uităm la descoperirile recente,
observăm că cele mai revoluţionare realizări
sunt în domeniul paleoastronauticii.
Wiltshire, Anglia.
Aici se află unul dintre cele mai misterioase
monumente din piatră de pe Pământ, Stonehenge.
Vreme de secole, i-a nedumerit pe arheologi,
însă în septembrie 2015, la doar 3 kilometri distanţă,
a fost făcută o descoperire care ar putea oferi
un indiciu important în dezlegarea misterului.
La Durrington Walls,
cel mai mai mare sit preistoric circular din Marea Britanie,
arheologii, folosind georadare, fac o descoperire uimitoare,
aproape 100 de blocuri monolitice verticale.
De curând, a fost descoperit un gen de super sit preistoric,
la doar 3 kilometri distanţă de Stonehenge,
şi reprezintă un mare mister pentru că,
conform arheologilor implicaţi, este şi mai vechi.
Aşadar, dacă este mai bătrân decât Stonehenge,
care a fost utilitatea lui, de ce a fost construit?
Ne aflăm în partea sudică a Durrington Walls,
latura sudică a marelui sit.
Sub picioarele mele se află, una după alta, 90 de pietre masive.
Aceste pietre, care au, probabil, 5 metri înălţime
şi cântăresc undeva între 10 şi 15 tone fiecare,
fac parte dintr-un arc imens, orientat către miazănoapte.
Sunt parte dintr-un monument misterios,
chiar mai timpuriu decât Durrington Walls,
care datează cam din 2500 î.e.n.
Ar putea fi mai timpurii cu sute sau chiar mii de ani,
iar prezenţa lor aici este un mister total.
Aceste pietre au fost îngropate intenţionat
şi par a fi parte dintr-un complex ceremonial mai vast
ce se întinde pe toată câmpia pe care a fost găsit situl.
Deci, aceste pietre mărginesc o parte a sitului
şi au fost îngropate sub un gorgan, ceea ce e foarte misterios.
Deşi pietrele descoperite până acum formează un arc,
mulţi investigatori cred că a fost iniţial un cerc,
asemănător cu o altă structură antică,
amplasată la doar 270 de metri mai jos, Woodhenge.
Acesta este Woodhenge.
Era un monument mai mic, format din 6 inele concentrice,
din stâlpi de lemn plasaţi în poziţie verticală,
datând de mai bine de 4.000 de ani.
Acest monument, circular fiind, la fel ca şi Stonehenge,
ne sugerează că şi cele 90 de pietre din latura Durrington
făceau parte dintr-un cerc imens,
cel mai mare inel din pietre din Europa sau chiar din lume.
Incredibil, noul supersit nu este singura descoperire de aici.
Din iulie 2010, o echipă internaţională de experţi,
participanţi la proiectul "Stonehenge Hidden Landscapes",
a cartografiat întreaga zonă, folosind tehnologie de ultimă generaţie.
Peste 15 situri subterane au fost descoperite.
Nu este nicio îndoială că aceste descoperiri
îi va determina pe arheologii englezi
să reanalizeze datele despre Stonehenge,
pentru că Stonehenge nu va mai putea fi considerat
un caz izolat sau o curiozitate.
Deşi mediul ştiinţific crede că Stonehenge şi zonele învecinate
erau complexuri ritualice şi de înmormântare,
totuşi, nu există nicio consemnare scrisă care să explice
de ce au ales oamenii antici să mute şi să ridice blocuri masive...
care cântăreau până la 50 de tone...
unele transportate de la peste 160 de kilometri depărtare.
Iar acum, odată cu descoperirea celui de-al doilea Stonehenge,
teoria că aceste situri au fost simple locuri de înmormântare
ar trebui să cam fie pusă la îndoială.
Aceşti antici aveau cunoştinţe avansate
despre cum să alinieze perfect aceste structuri.
Deci, avem de-a face cu o civilizaţie avansată, dacă nu chiar mai mult.
De unde ştiau...
de unde aveau cunoştinţele...
cum au dobândit priceperea de a construi asemenea monumente...
... e o ciudăţenie.
Arheologii cred că cele două inele de pietre de la Stonehenge
pot fi ruinele unei structuri mult mai mari,
bazându-se pe prezenţa monumentului circular îngropat care îl înconjoară.
Aceasta a dat naştere speculaţiei că supersitul ar conţine şi alte inele
şi că aceste structuri ar fi avut chiar şi pereţi şi acoperişuri.
Dacă e adevărat, a fost această regiune din Anglia
mai mult decât o simplă zonă pentru ceremonii religioase?
Când privim către aceste structuri extraordinare de pe Pământ,
ne întrebăm... s-au implicat extratereştri
în realizarea acestor monumente masive
sau i-au învăţat pe oameni să le construiască singuri?
Care era scopul acestor pietre uriaşe poziţionate în cercuri?
Este posibil să fi fost un fel de bază spaţială sau un oraş?
Este posibil ca Stonehenge şi multele structuri ce îl înconjoară
să fie vestigiile unei baze spaţiale extraterestre?
Adepţii paleoastronauticii spun că da
şi sugerează că o dovadă există sub formă de probă ADN,
ascunsă în mormântul faraonului Tutankhamon.
Au confirmat că ar fi descoperit
un alt pasaj în spatele camerei funerare a faraonului.
Vom pătrunde acolo şi vom găsi relicve
ce ar putea fi, fără nicio îndoială, extraterestre.
Luxor, Egipt.
Aici se află cripta celui mai cunoscut faraon...
... regele Tutankhamon.
Când a fost descoperit, în 1922,
intact şi perfect conservat după mai bine de 3.000 de ani,
a fost considerat una dintre cele mai importante
descoperiri arheologice din toate timpurile.
Însă, la fel de spectaculoase ca şi descoperirea, după aproape un secol
noi dovezi ies la lumină despre faptul că ar exista mult mai multe
în mormântul faraonului, altele decât cele cunoscute.
În timp ce examina nişte scanări ale criptei, la 28 septembrie 2015,
egiptologul britanic Nicholas Reeves descoperă ceva remarcabil...
posibilitatea existenţei a două pasaje ascunse,
conectate direct la camera funerară a faraonului.
A fost angajată o companie spaniolă pentru a scana cripta faraonului,
cu intenţia de a realiza o replică.
În timp ce realizau scanările,
Reeves a remarcat că pe peretele nordic al camerei
există nişte crăpături, indicând un posibil acces.
De asemenea, şi pe peretele estic.
Deci, e posibil să existe două camere.
Reeves merge cu imaginile scanate la dr. Mamdouh Eldamaty,
ministrul Antichităţilor din Egipt,
şi decid împreună să continue cercetările.
Folosesc scanarea termică,
care indică cu precizie densitatea pereţilor.
Şi au confirmat că au descoperit un alt pasaj sau o cameră
în spatele camerei funerare a faraonului.
Dacă există comori îngropate dincolo de pereţii pictaţi, rămâne de văzut.
Indiferent cum ar fi, Reeves are o teorie.
Crede că pasajul ar putea duce la mormântul reginei Nefertiti,
consoarta faraonului Akhenaten, care a domnit în secolul 14 î.e.n.
Dar de ce ar fi mormântul reginei Nefertiti
ascuns dincolo de cel al lui Tutankhamon?
Adepţii paleoastronauticii cred că există un motiv serios...
acela că regina Nefertiti nu era de pe Pământ.
Nu se ştie cine sunt părinţii lui Nefertiti.
În imagini, este prezentată ca având acel tip de cap alungit.
Ştim că zeii, vechi zei egipteni,
aveau capete mai alungite decât ale noastre.
Conform textelor din piramide,
mai părăseau Pământul uneori, apoi se reîntorceau.
Deci, e posibil ca părinţii lui Nefertiti să fi fost extratereştri.
Faraonul Akhenaten şi soţia sa arătau complet diferit
de toţi ceilalţi faraoni egipteni.
Faraonul Akhenaten a fost mereu zugrăvit
ca având un craniu alungit, şoldurile late
şi o burtă care se revărsa peste centură.
El nu se considera ca fiind nici bărbat, nici femeie, nici faraon.
El era altceva.
Cea mai neobişnuită trăsătură sunt craniile alungite.
Au existat multe dezbateri despre ce ar reprezenta aceste cranii,
indiferent că erau cranii alungite artificial
sau doar elemente vestimentare decorative,
cu siguranţă, sunt foarte ciudate.
Ele nu apar nici înainte, nici după.
Aşadar, este ceva ciudat în legătură cu ele.
Sub domnia lui Akhenaten şi Nefertiti
s-a introdus o nouă şi controversată religie monoteistă...
venerarea zeului în formă de disc solar Aten.
Aten a fost reprezentat sub formă de disc solar înaripat.
Egiptologii spun că nu a fost nimic altceva decât soarele,
însă întrebarea este...
poate soarele să te instruiască în diverse discipline?
Iar răspunsul este nu.
Deci, trebuie să vedem dacă strămoşii noştri s-au întâlnit cu tehnologia
şi au interpretat-o greşit, drept ceva din natură.
Este posibil ca descrierile despre Akhenaten and Nefertiti,
împreună cu veneraţia discului solar,
să fie dovezi că ei nu erau de pe această planetă?
Dacă da, ar putea mormântul reginei Nefertiti să conţină urme de ADN
de origine extraterestră?
Egiptenii antici nu au dorit
ca noi să ştim ceva despre Nefertiti şi Akhenaten,
nici despre Tutankhamon.
Şi-au dat toată silinţa să şteargă orice referire la existenţa lor.
Deci, ce este atât de interesant la Nefertiti,
încât deschiderea mormântului său să fie atât de incitantă?
Totul se reduce, până la urmă, la introducerea învăţăturilor
despre discul solar.
Ce-ar fi, când vom trece de acel zid,
un adevărat tezaur să ne aştepte înăuntru,
iar când vom intra, să găsim artefacte
care să fie, incontestabil, extraterestre?
Ar putea acest mormânt să ascundă secrete şi comori nepământene?
Am putea fi la un pas de a descoperi dovezi de necontestat
ale intervenţiei extraterestre din trecut?
Poate că alte piese din acest puzzle s-ar putea găsi
adânc îngropate în templul unui zeu-şarpe cu aripi.
De ce ai pune mercur într-un mormânt?
Mercurul se pretează foarte bine la zborul spaţial.
Teotihuacan, Mexic. 24 aprilie 2015.
Vreme de şase ani, arheologul mexican Sergio Gómez
a întreprins excavaţii la cea de-a treia piramidă ca mărime de aici,
piramida zeului Quetzalcoatl...
care datează din secolul al doilea î.e.n.
Gómez a descoperit numeroase relicve în timpul excavaţiilor,
însă, la 22 aprilie, el descoperă ceva complet neaşteptat
într-o cameră de sub piramidă...
o mare cantitate de mercur.
Gómez a penetrat un tunel, acum ajungând la 92 de metri adâncime.
Însă, pe traseu, au găsit mercur.
Acum... de ce ai pune mercur într-un mormânt?
Nu pui mercur acolo doar ca să te afli în treabă,
pentru că, dacă te apropii de el sau intri în contact cu el, te va ucide.
Mercurul este un element extrem de rar şi conductiv,
care, astăzi, este folosit la electronică şi automobile,
deci, prezenţa acestei substanţe periculoase
sub o piramidă antică aztecă i-a nedumerit pe oamenii de ştiinţă.
Însă adepţii paleoastronauticii cred
că mercurul găsit în acest templu...
un templu ridicat în onoarea zeului Quetzalcoatl,
Şarpele cu pene care a coborât din cer...
ar putea avea legătură directă
cu fiinţele pe care aztecii le considerau zeii lor.
Nu a fost găsit mercur doar la Teotihuacan.
Conform vechilor texte hinduse,
mercurul a fost parte din sistemul de propulsie
folosit de extratereştri la maşinile lor zburătoare.
Există legende că şi naziştii au parcurs aceste texte sanscrite,
sperând să-i ajute la dezvoltarea tehnologiei aeronautice.
Cunoaştem din rapoartele ştiinţifice germane
că, dacă aplici mercurului o sarcină electrostatică puternică,
iar apoi îl roteşti,
rezultă un efect de gravitaţie ce permite crearea forţei de inerţie,
care poate contracara forţa de gravitaţie naturală.
Faptul că se face referire la mercur
într-o cameră din templul Şarpelui cu pene...
cineva ar trebui să se întrebe, "ce a fost acest Şarpe cu pene"?
Conform teoriei paleoastronauticii,
avem de-a face cu o ambarcaţiune care, la un moment dat,
a fost interpretată greşit drept creatură vie.
Ar putea această descoperire incredibilă să ofere indicii
că Şarpele cu pene a fost, de fapt, o navetă spaţială?
Adepţii paleoastronauticii cred că o altă bombă toxică
ar putea oferi un răspuns.
Provincia Shaanxi, China.
Aici, adânc îngropat sub un deal, se află împăratul Qin Shi Huang.
Nederanjat vreme de 2.000 de ani, mausoleul său este cunoscut
pentru descoperirea miilor de soldaţi de teracotă.
Însă, o bună parte din structura subterană nu a fost, încă, excavată,
din cauza nivelului ridicat de vapori de mercur.
Dacă m-ar întreba cineva,
"Care este cel mai interesant sit arheologic de pe Pământ?",
răspunsul ar fi simplu şi rapid,
mormântul împăratului Qin.
Scrieri de pe vremea împăratului Qin, din secolul al doilea î.e.n.,
ne spun că acest individ a fost înmormântat într-un mausoleu
care conţine o reprezentare la scară a Chinei,
cu râuri de mercur curgând în jurul oraşelor
construite sub formă de machete.
Să fie o coincidenţă că, atât un mormânt antic din China,
cât şi un templu antic din Mexic, ambele conţin mercur?
În mod curios, la fel ca şi povestea aztecă
despre Quetzalcoatl coborând din cer,
şi chinezii spun că strămoşii lui Qin Shi Huang, Împăratul Galben,
au coborât, pe un dragon, din rai.
Unele legende ne spun
că Împăratul Galben se plimba pe un dragon,
când i-a văzut pe pământeni în dificultate.
Drept urmare, a coborât din rai ca să-i ajute.
Conform basmului chinezesc, după o domnie de 100 de ani,
Împăratul Galben a anunţat să-i fie trimis dragonul.
70 de oameni din suita sa s-au îmbarcat pe acest dragon şi au decolat.
Se spune că dragonul parcurgea distanţe lungi într-un timp foarte scurt.
Deci, dragonul pare a fi o navetă spaţială mare,
deplasându-se cu o viteză extraordinară,
iar toate evenimentele descrise au avut loc în lumea reală.
Mercurul este o substanţă puţin cunoscută.
Deci, cum altfel am putea explica că şi aztecii şi chinezii
creau râuri de mercur în mormintele unor figuri importante,
altfel decât că ştiau secretele substanţei,
secrete ce le-au fost predate de către extratereştri?
Este posibil ca povestea aztecă despre un şarpe cu pene
şi cea chinezească despre un dragon ce coboară din cer
să descrie nave extraterestre?
Acesta să fie motivul pentru care a fost găsit mercur
în mormintele din Mexic şi China?
Adepţii paleoastronauticii spun că da
şi propun o dovadă şi mai convingătoare,
anume că strămoşii noştri s-au întâlnit cu tehnologia nepământeană,
care s-ar putea afla în munţii din Peru, ascunsă sub pământ.
Echipamentul a detectat prezenţa metalului în această cameră secretă.
Se pune problema dacă putem recupera puterea lui Pachacutec.
Machu Picchu, Peru.
Acest oraş din piatră al civilizaţiei Inca
a fost ridicat pe înălţimile Munţilor Anzi în jurul anului 1450 e.n.,
însă a fost abandonat brusc şi inexplicabil după aproape 100 de ani.
Majoritatea savanţilor susţin că ridicarea oraşului
a fost coordonată de împăratul Pachacutec
şi a implicat mii de oameni,
care au lucrat decenii pentru a-l termina.
Însă, adepţii paleoastronauticii sugerează
că precizia construcţiei, transportul blocurilor uriaşe
şi chiar povestirile incaşilor... toate duc către o altă explicaţie...
că oraşul a fost construit cu ajutorul fiinţelor nepământene.
Se credea că împăratul Pachacutec avea o relaţie specială cu zeul Viracocha.
Pachacutec, în perioada în care se războia cu Chanka,
s-a prefăcut că se retrage.
Se îndrepta către un lac, când, din cer, cade această bucată de metal.
O pescuieşte din lac şi vede că e o oglindă.
Iar în oglindă îi apare un chip.
Această creatură supranaturală din oglindă îi spune,
"Eu sunt părintele tău."
"Vei câştiga multe bătălii în timpul vieţii, inclusiv pe aceasta."
Chipul este, de fapt, al lui Viracocha, zeul Creaţiei.
Apoi, în vreme ce Pachacutec stătea alături de mica sa oaste,
aceste pietre uriaşe prind viaţă,
se alătură armatei sale şi îi zdrobesc pe Chanka.
De fapt, Pachacutec avea puterea lui Viracocha de partea sa.
Asta ne determină să ne întrebăm
dacă, de fapt, era tehnologie extraterestră.
Ar putea povestea cu pietrele care levitează să fie adevărată?
Şi ar putea oglinda căzută din cer
să fi fost un tip de tehnologie extraterestră?
Adepţii paleoastronauticii spun că da
şi sugerează că o nouă descoperire ar putea dezvălui
ce s-a întâmplat cu acest dispozitiv extraterestru.
Inginerul francez David Crespy era în vacanţă la Machu Picchu în 2010,
când a descoperit, la temelia uneia dintre construcţii,
ceva ce părea un cadru de uşă, intenţionat blocat cu pietre.
În august 2011, ajunge la Thierry Jamin,
un arheolog francez care a studiat Peru şi Imperiul Incaş
mai bine de 15 ani.
După o lună, Thierry demarează propria investigaţie,
împreună cu arheologi locali şi specialişti în situri funerare.
Thierry şi tehnicianul radar Ricardo Hamada
efectuează o scanare a intrării blocate, folosind un georadar.
Imaginea obţinută dezvăluie o cavitate mare,
liniile întrerupte indicând o posibilă prezenţă a scărilor,
care ar putea duce şi mai jos în pământ.
Un alt echipament a detectat prezenţa metalelor în interior.
Aur, argint şi alte tipuri de obiecte din metal,
sugerând că am avea de-a face cu un fel de criptă.
Deşi Thierry a confirmat suspiciunile lui Crespy,
că structura bizară era o intrare sigilată de incaşi,
autorităţile peruviene i-au interzis accesul la sit.
Toate elementele iconografice şi arheologice ne arată
că există o legătură cu mausoleul lui Pachacutec.
Poate fi cea mai importantă comoară arheologică
descoperită până acum la Machu Picchu.
Ar putea mormântul lui Pachacutec să se afle în spatele acestor pietre?
Şi ar fi posibil, după cum sugerează adepţii paleoastronauticii,
să conţină şi tehnologie avansată, aşa-numita "oglindă magică"
care i-a fost dată lui Pachacutec de zeul creator Viracocha?
Ştim că regele avea o conexiune cu această fiinţă extraterestră.
Să ne gândim...
Când ne referim la recuperarea mormântului şi artefactelor sale,
ne referim la posibilitatea de a recupera
puterea pe care o poseda Pachacutec.
Cred că urmează să întâlnim dovezi clare
ale implicării extraterestre în problemele oamenilor.
Când camera subterană de la Machu Picchu va fi excavată,
vom descoperi dovezi de necontestat
că acest sit a fost construit cu tehnologie extraterestră?
Adepţii paleoastronauticii sugerează
că dovezi suplimentare s-ar putea găsi
prin examinarea noilor linii descoperite la Nazca
şi a altor geoglife identice găsite în altă zonă a globului.
Sunt mult mai complexe decât geoglifele Nazca,
întrucât sunt tridimensionale.
Ar fi putut să fie o aşezare megalitică uriaşă.
Nazca, Peru.
Descoperite în 1927, Liniile Nazca sunt constituite
din sute de desene cunoscute drept geoglife,
ce pot fi văzute doar de sus.
Risipite pe o suprafaţă de peste 300 kmp în sudul Peru,
arheologii cred că figurile au fost create de poporul nazca,
undeva între secolele 1 şi 8 e.n.
Adepţii paleoastronauticii au studiat Liniile Nazca ani de zile
şi spun că noile dovezi probează
că extratereştri nu doar au vizitat Nazca,
ci au continuat se revină acolo de-a lungul secolelor.
La 7 iulie 2015,
o echipă de antropologi de la Universitatea Yamagata din Japonia
dezvăluie că au găsit noi linii care, din cauza eroziunii,
sunt imposibil de distins cu ochiul liber.
Efectuând o scanare tridimensională a terenului,
au scos la iveală 24 de imagini, inclusiv o figură umanoidă ciudată,
un cap desprins de trup şi o lama lungă de 20 de metri.
Conform cercetării lor,
noile geoglife datează din 400- 200 î.e.n.,
fiind cu sute de ani mai vechi decât cele descoperite anterior.
Aceste noi descoperiri sunt esenţiale în a demonstra
felul în care s-au modificat aceste linii pe solul deşertic
de-a lungul sutelor de ani,
implicarea diferitelor culturi, cu diferite motivaţii şi desene.
Pare de parcă toate culturile
au încercat să-şi semnaleze prezenţa unor oameni ai cerului
şi, probabil, de-a lungul vremii, au încercat
să-i determine să revină din cer şi să aterizeze cu navele lor.
Ar trebui să ne întrebăm dacă...
având cel puţin patru culturi succesive,
nu cumva au înregistrat şi vreun succes.
Unii adepţi ai paleoastronauticii au sugerat
că descoperirea unor linii mai vechi ar putea arăta
că oamenii responsabili pentru geoglifele mai recente
au imitat ceea ce a fost, iniţial, făcut chiar de extratereştri.
Deci, se naşte întrebarea...
au venit diferite popoare la Nazca pentru a face aceste petroglife,
sau ei doar au recreat un experiment anterior
sau un eveniment care a avut loc înainte?
Dacă anumite culturi timpurii au interacţionat cu fiinţele
care au creat edificii vizibile doar din cer,
iar singura cale de a îi atrage înapoi
a fost să creeze aceste mijloace de comunicare aeriană?
Decenii la rând, s-a crezut că Nazca e unic pe Pământ,
însă recent, o descoperire uimitoare a fost făcută
în cealaltă parte a globului.
Turgay, Kazahstan. Octombrie, 2015.
Cu ajutorul imagisticii satelitare,
NASA fotografiază peste 260 de geoglife.
Ele sunt amplasate în zona rurală a Kazahstanului
şi au putut fi găsite datorită tehnologiei moderne.
Sunt mult mai complexe decât geoglifele Nazca,
deoarece sunt tridimensionale.
Sunt movile şi şanţuri,
în vreme ce Liniile Nazca sunt gravate în sol.
Aici este vorba despre elemente masive,
construite din movile de pământ şi din lemn,
de toate formele, de la inele la pătrate,
la cruci şi chiar svastici.
Arheologii nu au nicio idee
despre autorii geoglifelor sau despre ce ar reprezenta ele.
Însă au fost în măsură să determine
că unele dintre ele datează de 8.000 de ani...
cu aproape 6.000 de ani mai timpurii decât Liniile Nazca.
Odată ce au fost datate ca având aproape 8.000 de ani,
ar trebui să ne întrebăm cu cine au încercat ei să comunice.
Oare cu cei pe care aceste culturi antice îi numeau "zei"?
Faptul că identificăm din ce în ce mai multe asemenea simboluri
pur şi simplu ne spune că omenirea, la un moment dat,
a încercat să comunice cu ceea ce ei gândeau a fi zeii din cer.
Ar putea noile geoglife descoperite în Kazahstan
să fie dovezi că strămoşii noştri au întâlnit
vizitatori extratereştri acum mai bine de 8.000 de ani?
Adepţii paleoastronauticii spun că da
şi sugerează că s-ar putea dovedi că aceste geoglife au fost făcute
în acelaşi timp cu nou-descoperitul supersit...
pentru că, deşi Stonehenge este considerat ca având 5.000 de ani,
unele voci spun că monoliţii îngropaţi ai supersitului
ar putea fi cu mult mai "bătrâni".
Stonehenge este doar o piesă măruntă din acest puzzle arheologic uriaş.
Noi, astăzi...
ne împiedicăm de aceste cercuri din piatră, de aceste linii din pietre.
Automat, se nasc întrebările,
ce sunt?
Cum le-au făcut?
În ce scop?
Iar mai devreme sau mai târziu, vom ridica şi problema:
există vreun mesaj extraterestru?
Este posibil ca geoglifele recent descoperite la Nazca şi Kazakstan
să nu aibă legătură doar cu noul supersit din Anglia,
ci şi cu alte locuri misterioase de pe planetă,
de asemenea făcute să fie văzute doar de sus?
Dacă da, s-ar putea ca dovezile despre aceste repere,
construite intenţionat pentru vizitatori extratereştri,
să fie ascunse sub pământ în Mexic, Peru, China şi Egipt?
Adepţii paleoastronauticii spun că da
şi sugerează că suntem la un pas
de a descoperi dovada finală despre un contact extraterestru.
Adepţii paleoastronauticii susţin
că, astăzi, tendinţa este de a respinge posibilitatea
ca o altă rasă avansată să fi venit pe Pământ în trecut...
deşi există semne peste tot în jurul nostru.
Experţii cred că o serie de obiecte misterioase,
ce înconjoară o stea uriaşă,
ar putea fi o megastructură extraterestră.
La 1.500 ani-lumină de Pământ,
steaua KIC-84-62-85-2 emite semnale.
Ar putea fi un panou solar uriaş,
construit de o civilizaţie extraterestră.
La zeci de mii de km depărtare,
într-o peşteră din Africa de Sud, arheologii au descoperit
sute de oseminte străvechi şi un nou strămoş al omului.
Pe măsură ce noi dovezi ies la iveală,
se află teoria "astronautului antic" pe punctul
de a fi considerată de către savanţi drept o posibilitate serioasă?
Marii cugetători, de exemplu Galileo,
sunt respinşi ca fiind proşti şi eretici.
Ei au fost cei care au avut dreptate,
însă ideile inovatoare nu sunt acceptate cu uşurinţă.
Secole la rând, s-a crezut că Pământul era plat.
Suntem o specie refractară.
Pe măsură ce evoluăm ca specie,
vom realiza că ceea ce am învăţat în trecut
e posibil să nu se potrivească cu viitorul.
Vom continua să învăţăm lucruri noi despre civilizaţiile anterioare
şi lucruri noi despre cum ar putea fi civilizaţiile următoare.
Vom ajunge la concluzia că nu suntem singuri în Univers,
că am fost deja vizitaţi şi suntem vizitaţi în continuare.
Cu tehnologia existentă şi cu cea care se inventează acum,
într-un final, arheologia nu va avea altă soluţie decât să accepte
faptul că am fost vizitaţi de extratereştri în trecutul îndepărtat.
Personal, cred că aceşti extratereştri ne-au lăsat un semn.
Eu îl numesc capsulă a timpului.
De aceea au construit aceste cercuri uriaşe şi linii din piatră.
Ne sunt adresate.
Iar noi ar trebui să ne întrebăm, cine sunt aceşti extratereştri?
De unde au venit?
Ce motiv au avut?
Se vor întoarce?
Sunt convins că vor apărea.
Acum trăim o schimbare de paradigmă,
în care noile dovezi susţin ideea
că extratereştri au venit pe Pământ
şi au avut o influenţă puternică asupra speciei umane
şi că, până la urmă, viitorul nostru depinde
de interesul nostru faţă de aceste fiinţe.
Pe măsură ce tehnologia continuă să se dezvolte,
vor fi dezvăluite dovezi irefutabile despre intervenţia extraterestră?
Dovezi pe care guvernele lumii le ascund de zeci de ani?
Ar putea fi ascunse după zidurile unui mormânt,
pitite într-un templu antic, sau chiar îngropate sub picioarele noastre?
Dacă fiinţe nepământene chiar ne-au supravegheat,
poate că pe măsură ce ne apropiem de adevăr
dovada va veni nu sub forma unei relicve sau descoperiri ştiinţifice,
ci printr-un contact direct cu strămoşii noştri extratereştri.
Traducerea şi adaptarea VLAD[ONE]