Există o legătură metafizică cu cele mai importante inovaţii tehnologice.
Ramanujan descria că, în somn, îi apăreau aceste numere în faţa ochilor
şi nu avea nicio idee despre ce ar fi vorba.
Întâlnirea dintre John von Neumann şi Alan Turing...
... a schimbat istoria.
Poate că Steve Jobs a primit informaţii
de dincolo de realitatea fizică.
Este posibil ca extratereştri să ghideze anumite persoane
către stadii superioare ale cunoaşterii?
Se pare că aceste fiinţe ghidează omenirea
către o nouă etapă a tehnologiei super-avansate,
care ne va permite să intrăm în contact cu cosmosul.
Încă din zorii civilizaţiei,
omenirea şi-a pus originile pe seama zeilor
şi a altor vizitatori din stele.
Să fie, oare, adevărat?!
Chiar ne-au ajutat fiinţe extraterestre să ne scriem istoria?
Dacă da, ar putea exista o legătură
între extratereştri şi cei mai mari vizionari?
EXTRATEREŞTRI ANTICI
VIZIONARII Sezonul 11, episodul 5
Houston, Texas. 20 iulie 1969.
La centrul de comandă al NASA, uriaşul calculator IBM 360-75,
cu capacitatea de a procesa 16,6 milioane instrucţiuni per secundă
şi un procesor de opt megaocteţi,
are sarcina de a realiza cea mai mare ispravă din istoria omenirii...
plasarea unei fiinţe umane pe Lună.
NEAL ARMSTRONG: Houston... Baza Tranquility aici.
Vulturul a aterizat.
Întreaga omenire este uimită de această realizare tehnologică.
Însă, după doar 60 de ani,
un dispozitiv în miniatură, cântărind mai puţin de 500 de grame,
surclasează întreaga tehnologie pe care NASA o avea în 1969.
Smartfonul de astăzi este de un milion de ori mai puternic
faţă de calculatorul folosit la aselenizare.
Ce aveam când am mers pe Lună nu reprezintă nimic
în comparaţie cu ce are asupra sa un adolescent de azi.
Capacitatea de procesare, posibilitatea de a accesa informaţia,
capacitatea de a ajunge la alţi oameni.
O realizare tehnologică remarcabilă.
Nici nu ne putem imagina ce va fi peste 30 de ani.
Ceea ce credem că este atât de avansat acum, s-ar putea să fie ceva demodat.
Cum se face că tehnologia a progresat atât de rapid?
Conform adepţilor paleoastronauticii,
în anumite momente ale istoriei,
extratereştri au influenţat anumiţi indivizi,
permiţând omenirii să facă paşi importanţi,
şi sunt de părere că această practică a continuat până în vremurile moderne.
Drept dovadă, ei arată către vizionarul
care a dat startul revoluţiei microcomputerului...
Steve Jobs.
San Francisco, California. 9 ianuarie 2007.
Conferinţa şi expoziţia anuală Apple.
Mulţumesc pentru participare.
În prezenţa presei din întreaga lume,
cofondatorul şi directorul Apple, Steve Jobs,
apare pe scenă pentru a anunţa un nou şi revoluţionar produs...
iPhone - ul.
Ne-am dorit să facem un produs
mai inteligent decât orice alt dispozitiv mobil de până acum
şi extrem de facil de utilizat.
Iar noi l-am denumit iPhone.
Steve Jobs a fost unul dintre marii vizionari din Silicon Valley.
Intenţia sa era să facă popular computerul.
O mulţime de oameni care deja lucrau cu calculatorul
nu se gândeau că oamenii îl vor folosi,
însă el a pus la dispoziţia consumatorilor
un dispozitiv care era utilizabil, intuitiv,
era uşor de folosit, uşor de înţeles... iar asta nu e puţin lucru.
Prin simplitatea şi frumuseţea lui, a creat ceva... perfect.
Steve Jobs şi echipa sa de ingineri
au utilizat o tehnologie care a conectat digital societatea
şi care pune toată informaţia existentă în lume
ad litteram în vârful degetelor omenirii.
Însă seminţele acestei revoluţii tehnologice au fost plantate în 1973,
când tânărul student de 19 ani renunţă la şcoală.
Jobs frecventa Facultatea Reed din Portland, Oregon,
când, împreună cu unul dintre primii angajaţi Apple, Daniel Kottke,
iau o decizie care va schimba nu doar cursul vieţilor lor,
ci şi, într-un final, al întregii omeniri.
L-am întâlnit pe Steve la Facultatea Reed în prima lună,
însă s-a legat o prietenie o lună sau două mai târziu,
când mă plimbam cu cartea "Be Here Now", dornic să vorbesc despre ea,
iar Steve o cunoştea.
De la acea cartea am trecut la "Autobiography of a Yogi",
iar apoi la "Ramakrishna and His Disciples".
Ca mulţi alţii din generaţia sa,
Jobs devine adept al Mişcării de Iluminare Spirituală,
ce a dominat America în anii 1970.
Conform acelora care îl cunoşteau bine,
el considera că acesta nu e un capriciu trecător, ci o chemare.
Steve a fost captivat de cartea "Cosmic Consciousness".
Probabil că aceasta l-a făcut să depăşească orice bariere.
Există capitole despre mari genii ale istoriei
şi despre cum aceştia au găsit iluminarea.
Astfel, am sfârşit prin a ajunge în India.
Animat de dorinţa de a se descoperi pe sine,
Steve Jobs călătoreşte în India, urmat de Daniel câteva luni mai târziu.
Împreună, descoperă un guru hindus, pe nume Haidakhan Baba.
A fost descoperit cam pe când avea 18 ani, practicând yoga într-o peşteră,
însă există legende că acelaşi individ a tot apărut încă de prin anii 1800.
Haidakhan Baba susţinea că era orfan.
Dar cine a fost acest caracter, necunoscut până la 18 ani...
despre care se spunea că şi-a făcut apariţia de niciunde?
El pretindea că este o fiinţă nemuritoare,
cunoscută în Hinduism ca Mahavatar Babaji.
Mahavatar înseamnă... "măreţul avatar".
"Grandioasa fiinţă reîncarnată".
Mahavatar este etern şi poate apărea oricând, oriunde,
luând forma unei alte fiinţe umane.
Deci, se afla aici ca să arate omenirii o cale mai bună,
o cale a înţelepciunii, o cale a măreţiei.
Steve Jobs a stat o perioadă cu el.
Haidakhan Baba l-a iniţiat, dându-i un nume spiritual.
Acesta reprezintă un mod tradiţional de iniţiere,
deci, au fost iniţiaţi de acest guru.
Babaji afirmase că era o fiinţă celestă,
venită pe Pământ să ajute la luminarea şi progresul planetei.
Este posibil ca Steven Jobs
să fi fost influenţat telepatic de o entitate extraterestră numită Babaji?
Haidakhan Baba susţinea
că "a venit să ghideze omenirea către un nivel superior"
şi se numea pe sine drept "mesager al revoluţiei".
La scurt timp după revenirea în America,
Steve Jobs începe propria sa revoluţie,
dezvoltarea microcomputerului, alături de cofondatorul Apple, Steve Wozniak.
Steve nu a făcut-o pentru bani.
El s-a implicat cu dorinţa de a transforma planeta.
Apple II a fost primul calculator personal accesibil publicului.
Woz, fireşte, era geniul în toate, a creat designul şi programele.
Meritul lui Steve este că a avut puterea să anticipeze viitorul
şi că, pur şi simplu, nu a renunţat.
Iar iPhone-ul este, acum, nelipsit din viaţa noastră.
Absolut totul s-a schimbat.
Steve Jobs a continuat practicarea meditaţiei toată viaţa,
adesea refugiindu-se la Centrul "Tassajara Zen Mountain" din California.
Aici s-a întâmplat, în timpul şedinţelor de meditaţie,
să capete mare parte din inspiraţia care a transformat lumea.
Meditaţia înlesneşte accesul la o sursă superioară,
pentru că omul se contopeşte cu divinul,
astfel încât ar putea...
să descarce cunoaşterea, învăţăturile, direct de la divinitate.
Este posibil ca Steve Jobs să fi fost îndrumat de o sursă nepământeană?
Dacă da, posibil să fi fost el unul dintre vizionarii
aleşi de extratereştri să ducă omenirea spre viitor,
aşa cum sugerează adepţii paleoastronauticii?
Posibile răspunsuri suplimentare s-ar putea găsi
studiind un matematicianul indian
ce a fost cu zeci de ani înaintea vremurilor sale.
Universitatea Emory, Atlanta. Decembrie, 2012.
După ani de muncă,
matematicianul Ken Ono, împreună cu doi foşti studenţi,
descoperă o formulă matematică inovatoare,
ce va permite savanţilor să studieze găurile negre
într-un mod cu totul nou.
Incredibil este că au ajuns la această realizare
studiind un singur paragraf
scris de un matematician indian în urmă cu 90 de ani...
Srinivasa Ramanujan.
Srinivasa Ramanujan a fost un matematician indian,
un geniu diferit faţă de oricare altul din istoria omenirii.
Opera lui Ramanujan constituie acum bazele
Teoriei Superstringur-ilor şi fizicii multidimesionale.
Una dintre cele mai avansate matematici
folosite astăzi de marii savanţi este numită "funcţiile modulare",
care ar putea face posibilă călătoria în timp, antigravitaţie,
combustibil nelimitat... toate aceste tehnologii futuriste.
A fost capabil să ducă o bucăţică din ce ştia
mai departe decât majoritatea matematicienilor.
Avea abilitatea de a vedea ce era important.
A avut o mulţime de idei strălucite,
unele încă mai aşteaptă să fie puse în practică.
Ramanujan a avut realizări în calculul integral,
ce poate fi folosit pentru determinarea forţei de tractare aplicată unei aripi,
funcţie de cum se deplasează prin aer,
sau pentru determinarea efectelor gravitaţionale ale Pământului
asupra sateliţilor artificiali.
Însă, remarcabil este că el insista că aceste teoreme uluitoare
nu erau produse ale propriului său geniu.
Susţinea că i-au fost comunicate de o fiinţă nepământeană.
Srinivasa Ramanujan s-a născut în Erode, India, la 2 decembrie 1887,
şi a fost considerat un copil special
deoarece a fost singurul care a supravieţuit din cei patru copii ai mamei sale.
Încă din copilărie a fost obsedat de numere.
De la o vârstă fragedă, instinctiv, se gândea la numere, făcea calcule...
... era fascinat de numere.
Numerele, spunea el, aveau o personalitate,
aveau un fel de viaţă a lor.
Există o mulţime de poveşti
despre cât de concentrat era pe matematică,
încât ignora o mulţime de alte preocupări personale.
Ramanujan creşte în oraşul Kumbakonam,
într-o casă din apropierea templului Sarangapani.
Fenomenul matematic îşi petrece o parte din copilărie la templu,
în mijlocul miilor de sculpturi cu zei hinduşi.
Conform unui prieten din copilărie,
Ramanujan mergea adesea la templu şi lucra la matematică.
Prietenul îşi aminteşte cum a mers la templu şi l-a găsit pe Ramanujan
înconjurat de toate aceste figuri inexplicabile.
Figurile care-l înconjurau pe Ramanujan
erau, de fapt, ecuaţii matematice complexe
pe care el le scria cu cretă pe dalele de piatră ale podelei.
Spunea adesea că îi sunt comunicate în vis
de către zeiţa hindusă Namagiri Thayar.
A insistat întotdeauna, şi era foarte hotărât în afirmaţii,
că descoperirile matematice au ajuns la el prin visuri şi viziuni
oferite de zeiţa Namagiri.
În aceste viziuni,
el ar fi văzut aceste formule matematice fantastice defilându-i prin faţă.
De nenumărate ori în copilărie,
Ramanujan dispărea subit zile în şir, apoi revenea acasă fără nicio explicaţie.
Vecinii îl considerau metafizic,
iar el a afirmat că numerele ne conectează
la forţe superioare din Univers.
Ar fi posibil ca Ramanujan
chiar să fi primit informaţii de la o fiinţă nepământeană?
Încă din copilărie, a avut aceste viziuni ale zeiţei Namagiri
şi prin propriile puteri, în condiţiile de sărăcie din India,
reface un efort de peste o sută de ani de matematică occidentală.
Mai mult, zeiţa Namagiri îi oferă toate aceste informaţii suplimentare,
care sunt cu mult peste ce oferea matematica occidentală.
Pentru cineva ca Ramanujan,
care a crescut într-o familie hindusă din sudul Indiei,
toate evenimentele care i s-au întâmplat
sunt în corelaţie cu zeii şi zeiţele hinduse.
Oare e posibil chiar să fi fost un fel de extraterestru
care să-l fi ajutat să dezvolte toate aceste teoreme matematice?
Există o abundenţă de dovezi despre intervenţii extraterestre,
implicări în multe din realizările tehnologice semnificative existente,
iar acestea au avut loc prin intermediul viselor
sau contactelor concrete cu un gen de fiinţe inteligente.
Ar fi putut Srinivasa Ramanujan,
care a practicat meditaţia şi a studiat Hinduismul,
la fel ca şi Steve Jobs,
să fi fost îndrumat de fiinţe nepământene,
ce dirijează traseul omenirii de mii de ani?
Din acest motiv să fi putut el să născocească teoreme atât de complexe,
încât cei mai mari matematicieni ai lumii
încă se luptă să le înţeleagă după o sută de ani?
Adepţii paleoastronauticii spun că da
şi sugerează că dovezi suplimentare ar putea fi găsite
prin studierea omului care a declanşat
sfârşitul celui de-al Doilea Război Mondial...
... Alan Turing.
Londra, Anglia. 23 iunie 1912.
În cartierul Maida Vale, se naşte Alan Turing.
La şase ani, profesorii îi identifică geniul.
La 16, studiază cele mai mari lucrări ale lui Einstein
şi asemenea matematicianului de geniu Srinivasa Ramanujan
şi el are o idee fixă şi gândeşte diferit de colegii săi.
Alan Turing a fost un alt matematician de geniu al secolului 20,
însă complet diferit faţă de Srinivasa Ramanujan.
Viziunea sa a luat naştere ca urmare a monotoniei sale.
Luând lucrurile aşa cum sunt, a putut merge în locuri
în care oameni care nu erau atât de seci nu ar fi fost capabili să meargă.
De fapt, Alan Turing era atât de insensibil,
încât au existat speculaţii
că ar suferi de sindromul Asperger. (formă de autism, n.t.)
Însă unii adepţi ai paleoastronauticii propun
că inteligenţa sa ar putea dezvălui o influenţă nepământeană...
care a survenit în timpul celui mai ucigător conflict uman.
Milton Keynes, Buckinghamshire, Anglia, 18 martie 1940.
La şase luni de la intrarea în cel de-al Doilea Război Mondial,
serviciile secrete britanice înfiinţează o bază secretă în Bletchley Park,
la 50 de kilometri distanţă de Londra.
Cunoscută drept "Staţia X,"
găzduieşte o echipă de matematicieni de elită,
condusă de Alan Turing, care lucrează fără odihnă la spargerea
infamului dispozitiv nazist de codificare denumit Enigma.
Maşina Enigma era un dispozitiv de criptare
foarte simplu de operat, cel puţin pentru persoana care îl utiliza.
Trebuia transmis un mesaj şi se tasta prima literă.
Rotiţele din interior se roteau...
apoi o lumină se aprindea la o altă literă decât cea tastată.
Acea literă se nota.
Maşina substituia litera cu o gamă largă de alte litere.
În 1940, Turing realizează
ceea ce toţi experţii timpului considerau a fi imposibil.
Descifrează codul Enigma.
La Bletchley Park, Turing aplică o inginerie inversă pe Enigma.
Nu a fost simplu, dar au construit acest aparat denumit "Bomba".
Dacă putem separa partea mecanică de succesiunea de operaţii...
denumită acum limbaj de programare (software)...
putem crea un dispozitiv care decriptează mesaje,
dar care poate face şi altele, inclusiv calcule matematice,
iar el a realizat că acel aparat s-ar putea transforma
în ceva care să ofere mai multe posibilităţi.
În procesul de creare a acestui dispozitiv,
Turing dezvoltă şi o tehnologie mult mai importantă
decât şi-a fi putut închipui cineva la acea vreme:
primul calculator din lume.
Interesant este cum unii dintre aceşti vizionari gândeau diferit,
deci ar trebui să ne întrebăm dacă nu cumva aceşti oameni
explorau un fel de spirit universal
şi cumva, telepatic, extratereştri le dădeau informaţii,
astfel având acces la adevăruri universale.
În mod curios, într-unul dintre articolele sale,
Turing scria că telekinezia şi percepţia extrasenzorială
ar trebui tratate cu seriozitate
şi, de asemenea, punea la îndoială existenţa liberului arbitru.
Este posibil, aşa cum sugerează adepţii paleoastronauticii,
să fi scris astfel pentru că el însuşi fusese în legătură
cu o inteligenţă extraterestră?
Posibile indicii suplimentare s-ar putea găsi
prin examinarea unei întâlniri dintre Turing
şi un alt matematician de geniu, John von Neumann.
John von Neumann a fost un matematician maghiar
care a imigrat în Statele Unite şi a activat la Universitatea Princeton.
Era incredibil de talentat la matematică şi fizică.
Ca şi Turing, von Neumann a contribuit la încheierea războiului
prin intermediul tehnologiei inventate.
El a descoperit o modalitate de a folosi maşina de calcul
pentru a determina cum să comprime plutoniul pentru bomba atomică.
Această tehnologie a fost esenţială pentru reuşita proiectului
şi nu ar fi fost niciodată realizată
dacă von Neumann nu s-ar fi intersectat cu Alan Turing.
Ştim că Alan Turing l-a întâlnit pe John von Neumann la Princeton.
Von Neumann era la curent cu teoretizările lui Turing.
Ceea ce nu ştim este natura discuţiilor lor.
Multe dintre ele au fost strict secrete,
au existat foarte puţine scurgeri de informaţii.
Unii istorici au argumentat că von Neumann a preluat
ideea de bază de la Alan Turing.
Conform istoricilor, Turing şi von Neumann sunt principalii responsabili
pentru inventarea primului calculator
şi dezvoltarea exponenţială a tehnologiei.
Este, oare, posibil ca întâlnirea dintre cele două genii
să nu fi fost o simplă întâmplare?
La fel de bine s-ar putea să se fi implicat o inteligenţă extraterestră,
pentru a se asigura că von Neumann şi Turing se întâlnesc în 1935
şi să le fi dirijat activitatea, pentru a se asigura
că acel calculator va apărea exact la momentul oportun...
adică exact aşa cum s-a şi întâmplat.
Este posibil ca extratereştri să-i fi adus împreună pe Turing şi von Neumann,
pentru a accelera dezvoltarea tehnologiei calculatorului?
Adepţii paleoastronauticii spun că da
şi sugerează că, exact în aceeaşi perioadă,
extratereştri au ajutat omenirea să dezvolte o altă tehnologie importantă...
o rachetă care putea ajunge la stele.
Kaluga, Rusia. Decembrie, 1903.
Omul de ştiinţă rus Konstantin Tsiolkovsky publică articolul
"Explorarea spaţiului cosmic prin intermediul rachetelor".
Majoritatea savanţilor vremii consideră subiectul "explorarea spaţiului"
mai degrabă speculativ, ba chiar exagerat,
luând în considerare că fraţii Wright abia definitivaseră
primul avion cu motor chiar în aceeaşi lună.
Însă multe dintre ideile principale ale articolului lui Tsiolkovsky,
cum ar fi sugestia că viteza necesară pentru orbitarea Pământului
este de 8 kilometri pe secundă
şi ar putea fi atinsă cu ajutorul unei rachete în trepte,
s-au dovedit a fi incredibil de precise.
Este un caracter fascinant şi tatăl tehnologiei rachetelor sovietice,
cel care, de fapt, a proiectat rachetele
care au dus primul om în spaţiu, care au dus primul câine în spaţiu,
care au lansat Sputnik, primul satelit, în 1957.
Principala sa sursă de inspiraţie
a fost prietenul şi mentorul său, Nikolai Fyodorov,
un filosof creştin-ortodox rus.
Fyodorov a fost unul dintre fondatorii "cosmismului",
un precursor al teoriei paleoastronauticii.
Cosmismul începe cu Nikolai Fyodorov în anii 1870-1880,
iar adepţii săi considerau
că civilizaţia umană îşi are originile în spaţiul cosmic,
că destinul speciei umane este să revină în spaţiu
şi să se întoarcă la origini.
Asemenea lui Fyodorov, şi Tsiolkovsky devine cosmist.
Şi nu i-a inspirat doar pe savanţii ruşi,
ci şi pe geniul responsabil cu ducerea primului om pe Lună...
Wernher von Braun.
Germania. Mai, 1945.
După şase ani de teroare mondială,
naziştii se predau Forţelor Aliate.
Cel mai renumit savant german,
Wernher von Braun, a anticipat înfrângerea cu luni de zile înainte
şi, păcălindu-şi superiorii, se ocupă să-şi mute echipa în sudul Austriei,
pentru a se preda forţelor americane.
Obţinerea lui von Braun a fost considerată
o lovitură importantă dată de Statele Unite.
Munca sa în tehnologia rachetelor era atât de importantă,
încât sovieticii au curăţat fostul cartier general de la Peenemunde,
în căutarea oricărei informaţii lăsate în urmă.
Au găsit scrierile lui Konstantin Tsiolkovsky,
descoperind că aproape fiecare pagină
fusese împodobită de comentariile şi adnotările lui von Braun.
Wernher von Braun a fost puternic influenţat de Tsiolkovsky.
Însăşi Tsiolkovsky împărtăşea ideea că fiinţele umane au apărut din stele.
Iar dacă aşa ar sta lucrurile,
ar fi posibil ca aceşti savanţi ruşi
să fi avut anumite cunoştinţe avansate?
Ar fi putut ei comunica cu o formă de inteligenţă extraterestră
care a influenţat cursa spaţială şi acest efort
de a duce omenirea înapoi la stele?
În copilărie, Wernher von Braun era fascinat
de ficţiunile lui Jules Verne şi H.G. Wells
şi era convins că poate transforma în realitate
viziunile lor despre călătoria spaţială
şi chiar a mers până acolo încât i-a spus mamei sale
că el va construi aparatul care va duce omul la Lună.
Însă, când von Braun a reuşit acest lucru, în 1969,
a reprezentat un asemenea salt tehnologic,
încât unii, inclusiv Tsiolkovsky, au considerat
că şi el a fost ajutat de fiinţe extraterestre.
Wernher von Braun a fost extrem de fascinat de ideea
că noi aparţinem stelelor.
Ca şi cum Pământul ar fi o sămânţă,
iar dacă această sămânţă nu germinează, ar putea muri.
E imperativ să mergem în spaţiu,
iar acea viziune despre "un nou mâine"
l-a ambiţionat să-şi dorească chiar mai mult.
Aş putea sugera chiar posibilitatea ca von Braun să fi avut
un gen de contact extraterestru.
Ceva sau cineva l-ar fi putut contacta,
ar fi văzut încotro trebuie să se îndrepte civilizaţia noastră
şi i-ar fi dat uneltele şi revelaţiile de care avea nevoie
pentru a ne putea deschide calea către spaţiu.
Este posibil, aşa cum sugerează adepţii paleoastronauticii,
ca Wernher von Braun şi Konstantin Tsiolkovsky
să fi fost ajutaţi de fiinţe extraterestre?
Dacă da, care ar fi motivul?
Poate că am afla răspunsul examinând previziunile genului ştiinţifico-fantastic.
Cât de departe putem ajunge?
Aceasta este întrebarea televiziunii de astăzi,
iar CBS cunoaşte răspunsul.
Faimosul serial "Lost in Space".
În 1965, canalul CBS anunţa debutul a ceea ce avea să devină
primul serial SF de succes.
Nu i-ar place lui Tata să folosească această drăcovenie
ca să scape de traficul de pe şosea?
Petrecându-se în îndepărtatul viitor din 1997,
"Lost in Space" descrie povestea unei familii de colonişti spaţiali
ce rămân izolaţi pe o planetă străină.
El sublinia opinia americană în creştere
că viitorul omenirii nu va fi pe Pământ, ci în imensitatea galaxiei.
Acest trend continuă şi în anul următor, când NBC lansează "Star Trek",
epopeea unei nave spaţiale futuriste,
a cărei misiune este să exploreze galaxia,
în căutare de noi forme de viaţă şi civilizaţii
şi să ajungă unde niciun bărbat... sau femeie...
nu au ajuns vreodată.
Interesant este că ambele seriale au apărut
cu ani buni înainte ca omenirea să pună piciorul pe Lună.
Este uimitor că, astăzi, trăim vremuri
care, cu doar 40-50 de ani în urmă, reprezentau un viitor fantezist.
Iar acum trăim ceea ce se numea viitor.
Nu întru totul, dar din multe puncte de vedere.
Unde ne vom situa peste alţi 50 de ani?
Cred că SF-ul ne poate da o idee.
De-a lungul timpului, SF-ul a devenit realitate.
Secvenţa de aprindere pornită!
Rolul ştiinţifico-fantasticului
în anticiparea a ceea ce avea să devină "adevăr ştiinţific" nu era o noutate.
Staţii spaţiale, roboţi inteligenţi, dispozitive remarcabile de comunicaţii,
chiar şi arme după modelul "Războiul stelelor",
toate au fost anticipate de minţile creative
ale scriitorilor ca Jules Verne, H.G. Wells, Arthur C. Clarke,
Isaac Asimov şi Ray Bradbury.
Iar operele lor au stat la baza nenumăratelor filme şi seriale.
Mari invenţii se datorează literaturii SF.
Arthur C. Clarke şi-a imaginat satelitul înaintea inginerilor.
Au studiat literatura SF
când le-a venit ideea să realizeze astfel de lucruri.
S-a întâmplat constant când un scriitor inventiv
a avut o nouă idee pentru o poveste,
însă s-a întâmplat neintenţionat.
Să-l luăm şi să-l citim pe Jules Verne.
E interesant.
Am realizat o mulţime de chestii la care el s-a gândit.
Iar aceste idei izvorâte din mintea unui om au devenit realitate.
Cred că s-au transformat în realitate pentru că tineretul citeşte aceste cărţi,
ajunge la maturitate şi realizează...
"Ia staţi! Avem capacităţi tehnologice."
"Dacă le-aş dezvolta printr-o nouă invenţie?"
Deci, SF-ul poate reprezenta o cale sigură pentru ştiinţă,
pentru că se inspiră din fantezie.
Oare multe dintre minunile ştiinţifice de astăzi
sunt în întregime produsele unor minţi prolifice şi imaginaţii bogate?
Ori îşi au originile în altă parte, posibil la ani-lumină depărtare?
Există o teorie interesantă,
anume că anumitor scriitori de ficţiune
nu le-ar fi venit pur şi simplu ideile pentru operele lor,
chiar dacă ei au trăit cu impresia că ideile le aparţin.
Poate că a existat o forţă externă care le-a sugerat ideile.
Au fost inspiraţi scriitorii de SF de către extratereştri?
Ar fi putut extratereştri să transmită semnale
despre viitorul omenirii prin intermediul literaturii SF?
Iar dacă minţile inventive din trecut au putut anticipa
incredibilele tehnologii din prezent,
atunci ar trebui să considerăm literatura SF de astăzi
un ghid către următoarea destinaţie a omenirii?
Unde ne vom situa peste 50 de ani?
Iar dacă ne referim la literatura SF,
unul dintre subiecte este "ce se va întâmpla"
"dacă dobândim abilitatea să ne transferăm conştiinţa"
"într-un tip de calculator?"
E posibil ca viitorul nostru să fie unul digital?
Nu mi-aş dori ca gândurile să-mi fie transferate într-un calculator,
pentru că, atunci, chiar nu vom mai avea secrete.
Această planetă va înceta să mai existe în secunda doi,
dacă vom şti ce gândeşte fiecare dintre noi.
Aşadar, trebuie să alegem cu înţelepciune
între ceva ce ne poate securiza viitorul
şi ceva ce ne poate aduce anihilarea.
Conform multor adepţi ai paleoastronauticii,
viziunile despre un viitor sumbru, zugrăvit în literatura SF de azi,
s-ar putea dovedi la fel de periculoase
pe cât de extraordinare au părut odată.
De asemenea, ei sugerează că mesajele pe care le-au primit vizionarii
s-ar putea să nu fie profeţii cumplite, ci, mai degrabă, avertismente.
Avertismente menite să ajute omenirea să evite anihilarea.
Astăzi, teoremele lui Srinivasa Ramanujan
sunt aplicate în ramuri ale fizicii care ne vor permite
să descifrăm cele mai mari mistere ale spaţiului.
Modelele de calculatoare inventate de Turing şi Neumann
au dus la un progres tehnologic rapid.
Progresele din industria rachetelor, făcute de Tsiolkovsky şi von Braun,
au făcut posibilă explorarea spaţiului.
Iar contribuţia lui Steve Jobs la revoluţionarea microcomputerului
a pus toată cunoaşterea disponibil în lume la o apăsare de deget distanţă.
Însă chiar a fost munca acestor vizionari
coordonată de o inteligenţă extraterestră?
Dacă da, care va fi finalitatea?
Noi am fost... cred eu, un experiment al extratereştrilor.
Cred că ne-au crescut pentru a vedea cum ne dezvoltăm.
Şi, probabil, că şi-au spus,
"La naiba, uitaţi-vă la aceşti umanoizi cât de repede pot avansa."
Iar noi devenim din ce în ce mai buni cu ajutorul tehnologiei.
Deşi Elon Musk şi fizicianul Stephen Hawking
ne-au avertizat, "Atenţie cu inteligenţa artificială".
"Aţi putea merge prea departe."
Sunt de acord cu ei. Trebuie să fim atenţi!
Multe dintre operele SF din anii 50-60 lasă impresia
că extratereştri au contactat anumiţi oameni,
pe care i-au avertizat despre pericolul puterii nucleare...
iar ceea ce am făcut noi cu armele atomice a fost un dezastru...
i-au avertizat că ne-am putea distruge planeta cu această tehnologie
şi că însuşi extratereştri erau îngrijoraţi despre consecinţe.
Aşadar, trebuie să fim foarte atenţi cum ne folosim propria tehnologie.
Există un motiv pentru care suntem unde suntem.
Am dezvoltat aceste tehnologii avansate
dintr-un singur motiv...
... pentru a ne întoarce la stele, pentru că de acolo am venit.
Acum, întrebarea este: ne vom îndeplini sau nu destinul?
Este posibil ca cei mai mari vizionari ai omenirii
să fi îndeplinit în necunoştinţă de cauză
un fel de plan extraterestru?
Unul menit să pregătească omenirea pentru "întâlnirea" decisivă?
Dacă da, aceasta ar însemna
că viitorul nostru a fost oarecum stabilit dinainte?
Sau suntem doar nişte biete vietăţi înzestrate cu mijloacele
cu care să ne modelăm propriul destin?
Poate că răspunsul s-ar putea găsi în paginile cărţilor ştiinţifico-fantastice,
în palmele noastre, printr-un banal telefon,
sau în tehnologia robotică de ultimă generaţie.
Poate că stă scris pe pereţii vreunui mormânt încă nedescoperit.
Sau poate că se află chiar în faţa ochilor noştri.
Traducerea şi adaptarea VLAD[ONE]