Roswell este probabil cel mai cunoscut incident OZN din istorie.
Ceea ce nu ştie lumea este că nu a fost primul OZN prăbuşit.
Guvernele lumii adună şi încearcă să reproducă de zeci de ani
această tehnologie extraterestră.
Ar trebui să ne întrebăm dacă nu cumva
ni s-a oferit această tehnologie.
Datorită tehnologiei extraterestre recuperate, am atins un nivel
care ne facilitează accesul către stele.
Încă din zorii civilizaţiei,
omenirea şi-a pus originile pe seama zeilor
şi a altor vizitatori de la stele.
Să fie, oare, adevărat?!
Chiar ne-au ajutat fiinţe extraterestre să ne scrie istoria?
Şi dacă da, am putea găsi dovezi privind dincolo de Roswell?
EXTRATEREŞTRI ANTICI
DINCOLO DE ROSWELL Sezonul 11, episodul 13
Traducerea şi adaptarea VLAD[ONE]
Washington D.C. Aprilie, 2011.
FBI face publice mii de dosare, fiind o etapă dintr-un proiect online.
Un dosar a atras în mod deosebit atenţia
presei şi investigatorilor independenţi.
Memoriul, datat 22 martie 1950,
este o informare a directorului FBI, J. Edgar Hoover,
cu privire la sursa informaţiilor despre trei "farfurii zburătoare"
ce au fost recuperate în New Mexico.
Imediat, investigatorii au asociat memoriul cu incidentul Roswell:
o pretinsă prăbuşire a unui OZN,
despre care mulţi cred că a fost muşamalizată de armată în 1947.
Acest document este ultimul dintr-o serie de dosare guvernamentale
făcute publice în ultimii ani
şi sugerează că ar mai fi multe de aflat despre cazul Roswell,
faţă de ce s-a făcut public până acum.
Ca reporter de investigaţii, sunt uimită
de cât de multe documente din anii 1940 au ieşit la iveală în lume
şi de abundenţa de detalii despre ce s-a întâmplat la Roswell.
La 4 iulie, un fermier pe nume Mac Brazel
găseşte tot felul de resturi argintii ciudate.
Realizează că nu îşi poate da seama despre ce e vorba,
aşa că decide să meargă în oraş, unde îi spune şerifului,
"S-a prăbuşit ceva pe terenul meu."
O echipă de la baza aeriană Roswell
a fost desemnată să meargă la locul faptei,
iar acestor oameni li s-a ordonat să adune
orice fragment găsit pe câmpul lui Mac Brazel.
Absolut totul trebuia recuperat.
La 8 iulie 1947,
ştirea de pe prima pagină a ziarului "Roswell Daily Record"
relata că armata a recuperat o farfurie zburătoare.
A doua zi însă, declaraţia oficială se schimbă subit,
sugerând că nu a fost nimic altceva decât un balon meteo.
Roswell a găzduit Divizia 509.
Acesta era singurul escadron capabil
să transporte bomba atomică oriunde în lume.
Acei oameni erau elita.
Ideea că personalul acestei baze ar putea confunda un balon meteo
cu ceva neobişnuit este ridicolă.
Fără îndoială, începuse muşamalizarea incidentului.
Baloane meteo, gaze de mlaştină, meteoriţi... nu contează...
... mereu e altceva, nu un OZN.
Incidentul Roswell a fost muşamalizat.
Faptul că şi-au retras declaraţia că au capturat un OZN,
a fost o acţiune eşuată de a manipula opinia publică.
Lumii i s-a spus, "Nu, un simplu balon meteo",
iar pentru mai bine de 30 de ani aşa a rămas,
până când au început să apară martorii,
spunând, "Nu, de fapt, a fost o navă extraterestră".
Iar oamenii au văzut corpurile extratereştrilor.
În aprilie 2014, teoreticianul Giorgio Tsoukalos
s-a deplasat la baza aviatică militară Walker din Roswell,
pentru a se întâlni cu primarul oraşului, Del Jurney,
pentru a privi hangarul în care au fost duse prima dată
resturile şi corpurile extratereştrilor.
E imens.
Deci, ce părere ai?
Mi s-a făcut pielea de găină. Păşim pe istorie aici.
Uimitor, nu-i aşa?
Ştii unde e locul în care le-au pus?
Informaţiile pe care le deţin spun că ar fi chiar în acel colţ.
Iar corpurile le-au dus acolo pentru examinare.
Deci, aici s-a întâmplat.
Aici este. Intră.
Aveau resturile afară, în hangar, iar aici au adus corpurile.
Chiar am rămas fără cuvinte...
adică... dacă aici a fost...
- Te afli exact unde... - S-a întâmplat, da...
... unde s-ar fi aflat fiinţe extraterestre.
Unde au fost duse resturile? Unde au sfârşit?
În mâinile autorităţilor, cum altfel?!
Eu ştiu că au dus corpurile la baza aeriană Wright Patterson,
cu siguranţă şi resturile la fel,
iar acum sunt bine conservate în vreun depozit militar.
Investigatorii cazului Roswell sugerează că o lege a secretului de stat
i-a împiedicat pe martorii la prăbuşire şi recuperare să aibă apariţii publice,
însă mulţi au ales să apară mai târziu,
inclusiv primul ofiţer ajuns la locul prăbuşirii, maiorul Jesse Marcel.
Conform nepotului său,
Marcel a povestit familiei, cu lux de amănunte, experienţa avută.
Bunicul meu, maiorul Jesse Marcel,
a fost şeful informaţiilor în cadrul Diviziei de bombardiere 509.
În copilărie, de regulă în timpul cinei,
vorbeam despre Roswell.
Din discuţiile avute, am reţinut că bunicul a condus investigaţia
la ceea ce avea să devină cunoscut drept "incidentul Roswell".
Iar când a analizat grămada de resturi,
nu a reuşit să-şi dea seama despre ce ar putea fi vorba.
A adunat câteva resturi, hotărât să le aducă acasă.
Îşi formase o părere, spunea...
"Indiferent ce o fi chestia asta, este ceva semnificativ,"
"va schimba omenirea"
"şi vreau ca familia mea să participe la asta."
"E ceva foarte important."
Conform declaraţiilor familiei,
Marcel s-a întors acasă după prima vizită la locul incidentului
şi a depus resturile în bucătăriei.
Unele dintre ele erau dintr-un metal subţire,
asemănător cu folia, iar când erau mototolite
reveneau singure la starea iniţială.
De asemenea, Marcel a afirmat că metalul prezentat în ziare
nu era din acelaşi material ca cel deţinut de bunicul său.
Există o poză faimoasă cu el ţinând unul dintre resturi,
care, de fapt, este o folie provenită de la un balon meteo.
Când priviţi fotografia,
se poate observa că nu priveşte către aparatul foto.
Se uita la cel care îi ordonase să pozeze.
El a făcut ceea ce i s-a ordonat să facă.
E posibil ca o navă extraterestră chiar să se fi prăbuşit la Roswell?
Şi dacă da, se poate vorbi despre o conspiraţie
care depăşeşte graniţele New Mexico?
Adepţii paleoastronauticii spun că da,
dar mai cred şi că Roswell
nu a fost nici primul, nici singurul astfel de incident de pe Pământ.
Cape Girardeau, Missouri. 12 aprilie 1941.
Ora 21:30.
Pastorul William Huffman primeşte un telefon de la poliţie,
care îl informează că a avut loc un accident
şi i se solicită prezenţa
pentru a oferi consiliere spirituală victimelor.
S-a gândit că probabil a avut loc un accident auto.
Spre surprinderea sa, era vorba despre o navă în formă de disc
şi trei corpuri de extratereştri întinse pe jos...
mici, capete mari, ochi mari, guri micuţe.
Armata era acolo, FBI era prezent.
A aflat cu uimire că se prăbuşise un fel de OZN,
iar fiinţele erau extraterestre.
A avut ocazia să se uite în navă,
şi să observe că existau inscripţii asemănătoare hieroglifelor pe pereţi.
Autorităţile i-au spus,
"Nu spui nimănui un cuvânt. Este un secret absolut."
Mărturia lui Huffman a rămas secretă până după moartea lui,
când soţia sa, pe patul de moarte, în 1984,
a divulgat detaliile membrilor familiei.
De atunci, martorii s-au oferit
să confirme declaraţia, inclusiv fratele şerifului
şi membri ai departamentului de pompieri.
De asemenea, au ieşit la iveală detalii despre operaţiunea militară,
incidentul devenind cunoscut drept "Proiectilul de dinainte de Roswell".
Povestea spune că au venit soldaţii din Sikeston,
de la 50 km distanţă de locul prăbuşirii,
având ordin să ridice corpurile şi discul şi să le ducă la Washington.
Cape Girardeau, în 1941, pare să fie locul
de unde s-a început recuperarea de lucruri descrise ca fiind
"din altă lume".
Prăbuşirea de la Cape Girardeau a constituit un antrenament
pentru intervenţia militară de la Roswell.
Armata a învăţat destul de bine
cum să reacţioneze la astfel de evenimente
şi cum trebuie să muşamalizeze viitoarele incidente.
Deşi incidentul Roswell este cel mai notoriu,
este mai puţin cunoscut faptul că incidente similare au fost raportate
pe întreg cuprinsul Americii cam în aceeaşi perioadă.
Printre acestea,
se numără cele din San Antonio, New Mexico...
... Twin Falls, Idaho...
... Hebgen Lake, Montana...
... Braxton County, West Virginia...
... şi multe altele.
Oare de ce au fost brusc raportate atât de multe prăbuşiri misterioase?
Mulţi consideră că evenimentul definitoriu al secolului 20
a fost al Doilea Război Mondial.
În conflict au fost implicate aproape toate naţiunile lumii,
iar preţul în vieţi omeneşti a fost de peste 60 de milioane de oameni.
Războiul a dus la avansul fără precedent al industriei de armament,
inclusiv la crearea bombei atomice.
De asemenea, a dat naştere unui val nemaiîntâlnit de raportări OZN.
Dar care ar fi motivul?
Un număr însemnat de raportări OZN
a avut loc în perioada războiului şi imediat după terminarea lui.
O teorie ar fi aceea că,
deoarece Statele Unite au creat şi folosit bomba atomică...
iar apoi au continuat să o testeze în Nevada, New Mexico...
şi în alte poligoane,
extratereştri au fost extrem de îngrijoraţi.
Unii au sugerat că momentul în care am creat bomba atomică
le-a indicat extratereştrilor că am atins un anume nivel tehnologic.
Un lucru e sigur: în lumea-ntreagă,
declaraţiile martorilor şi raportările despre apariţii OZN au explodat
de când am detonat prima bombă cu hidrogen.
Deci, este posibil ca, făcând asta,
să le fi atras atenţia extratereştrilor!
Ar trebui să ne întrebăm ce s-a întâmplat,
întrucât o serie de prăbuşiri OZN au avut, chipurile, loc în America de Nord
între anii 1940-1960.
Oare începuturile erei nucleare
chiar să fi generat o nouă etapă a întâlnirilor extraterestre?
Iar dacă armata americană a recuperat constant epave de OZN-uri,
unde au fost duse?
Groom Lake, Nevada.
La 1450 km distanţă de Roswell.
Probabil cel mai cunoscut loc
în care s-a zvonit că ar fi ascunse resturi extraterestre
este baza militară secretă Area 51.
După zeci de ani de negare a existenţei sale,
la 16 august 2013, guvernul american a recunoscut oficial că ea există.
A fost una dintre puţinele baze militare secrete.
Toţi cei care au lucrat acolo au jurat că vor păstra secretul.
Abia în 2013 a venit confirmarea că Aria 51 există de multă vreme.
Deşi mulţi cred că acolo se află resturile OZN-ului prăbuşit la Roswell,
autorităţile susţin în continuare că baza ştiinţifică secretă
nu a găzduit niciodată vreun obiect extraterestru.
Anunţul a fost destul de succint,
anume că, într-adevăr, avem o bază de cercetări şi tehnologie avansată,
fiind vorba despre Area 51.
Cine ştie ce se întâmplă cu adevărat acolo?!
Doar pentru că ei spun una sau alta, nu înseamnă că trebuie să-i şi credem.
Cine ar avea încredere în CIA,
că spune adevărul şi numai adevărul?!
Dacă îi ascultăm pe oamenii care au lucrat acolo,
ei susţin că există o navă extraterestră,
pe care am studiat-o şi am încercat să-i reproducem tehnologia.
Nu am nicio îndoială că Area 51 a fost o bază secretă,
unde se întâmplau tot felul de lucruri.
Este posibil ca Area 51 să găzduiască relicve nepământene...
artefacte recuperate de la accidentele extraterestre?
Adepţii paleoastronauticii spun că da, sugerând că alte dovezi pot fi găsite
prin examinarea unora dintre cele mai recente descoperiri tehnologice.
Iulie, 1997.
La a 50-a aniversare a incidentului Roswell,
colonelul în retragere Philip J. Corso publică lucrarea "După Roswell".
În ea, colonelul susţine nu doar că o navă s-a prăbuşit la Roswell,
ci şi că epava a fost ridicată şi depozitată de către armata americană.
Philip J. Corso a fost locotenent-colonel,
cu o carieră de succes în armata Statelor Unite,
a primit o mulţime de decoraţii.
În "După Roswell", a făcut o afirmaţie incredibilă,
anume că a activat în cadrul Diviziei de Tehnologii Străine a Forţelor Aeriene
şi a avut acces la tehnologia extraterestră de la accidentul Roswell.
Conform colonelului Corso, savanţii şi inginerii militari
încearcă de zeci de ani să descifreze enigma resturilor adunate la Roswell,
însă fără succes.
Colonelul Philip Corso susţinea că una dintre sarcinile sale în cadrul DTS
era să ofere tehnologia extraterestră recuperată de la Roswell,
fără a divulga provenienţa acesteia...
cu alte cuvinte... să nu dezvăluie că era extraterestră,
oamenilor de ştiinţă de la anumite corporaţii americane.
În cartea sa, colonelul Corso a specificat
că a "infiltrat" materiale extraterestre şi informaţii
în interiorul companiilor high-tech,
sub pretextul că sunt tehnologii străine recent dobândite.
Corso descrie faptul că au fost identificate corporaţii
care deja aveau nişte performanţe în anumite domenii,
iar el le-a "sugerat" în ce direcţie ar trebui ele să se îndrepte
pentru a reuşi să definitiveze acele tehnologii avansate.
Exact după Incidentul Roswell
şi-au făcut brusc apariţia companii de genul IBM.
Iar motivul pentru care IBM a prosperat este pentru că
s-a întâmplat să fie la locul potrivit, în momentul potrivit,
şi i-a fost încredinţată sarcina de a reproduce acea tehnologie "străină".
Conform declaraţiilor colonelului Corso,
dispozitivul pentru vedere nocturnă a fost dezvoltat
pornind de la lentilele purtate de un pilot extraterestru,
analiza costumelor spaţiale extraterestre a dus la apariţia kevlarului,
iar circuitele integrate au fost dezvoltate
plecând de la panoul de control al navei extraterestre.
Nu e interesant că, după incidentul din 1947,
tehnologia noastră a prins aripi?
Microprocesoare şi tot felul de alte tehnologii...
tehnologia laser, fibra optică...
toate au apărut imediat după 1947, după Incidentul Roswell.
În "După Roswell" se spune adevărul.
Cunoşteam numele generalilor şi ale aerodromurilor
despre care vorbea Corso de pe vremea când eram ministrul Apărării.
Deci, eram familiarizat cu ele.
Am vorbit cu un general, iar acesta a spus,
"E adevărat fiecare cuvânt, ba chiar mai mult..."
De asemenea, colonelul Corso a mai afirmat
că retro-ingineria aplicată pe diferite nave extraterestre prăbuşite
nu s-a întâmplat doar în America, ci peste tot în lume,
iar finanţarea cercetărilor acestei tehnologii extraterestre
s-a obţinut printr-un şiretlic bine gândit,
şiretlic care a funcţionat şi ca element de distragere
în cazul exploziei de OZN-uri raportate:
Războiul Rece.
Războiul Rece nu a fost real,
a fost o înţelegere între URSS şi Statele Unite,
pentru a da publicului altceva despre care să-şi facă griji...
mai bine se gândeau la bombe atomice care le cad în cap
decât la OZN-uri sau farfurii zburătoare.
În perioada Războiului Rece,
când se presupunea că Rusia ne este inamică,
am avut o bază militară comună la Polul Sud.
Mai mult, am împărţit şi aceeaşi bază spaţială.
Ca urmare... despre ce naiba vorbim noi aici?!
Eu cred că toate guvernele lumii
au ascuns că sunt la curent cu vizitele extraterestre
şi cu prăbuşirile care au loc pe planetă.
Nu ne spun adevărul!
Avem incidente în Rusia...
incident în Roswell, New Mexico...
alt incident în Cape Girardeau, Missouri...
... se întâmplă peste tot în lume.
Marea întrebare este: de ce?!
Este posibil ca recuperarea
şi retro-ingineria aplicată pe navele prăbuşite
să nu se limiteze doar la Roswell?
Ar fi posibil ca Războiul Rece şi cursa spaţială
să fi fost acoperiri pentru a justifica inovaţiile
provenite din tehnologia extraterestră?
Adepţii paleoastronauticii spun că da
şi sugerează că dovezi suplimentare pot fi găsite
prin analizarea unui eveniment denumit...
"Roswell-ul rusesc".
Astrakhan Oblast, Rusia. 800 km Sud de Moscova.
19 iunie 1948.
La 11 luni de la Incidentul Roswell,
la baza sovietică de cercetări şi dezvoltare a rachetelor Kapustin Yar...
puncte stranii apar pe ecranele radar.
Simultan, pilotul unui MiG vede un obiect în formă de trabuc,
zburând în faţa sa.
Trebuie spus că a existat o întâlnire a armatei sovietice
cu un obiect necunoscut care a pătruns în spaţiul aerian de lângă Kapustin,
iar pilotul sovietic s-a implicat în interceptarea sa.
Avionul s-a angajat într-o luptă de trei minute cu OZN-ul.
MiG-ul a tras o rachetă care, se pare, a lovit obiectul,
acesta a ripostat cu un fel de impuls luminos,
ambele aeronave prăbuşindu-se.
Când lumea vorbeşte despre OZN-uri prăbuşite,
se referă la Roswell, ca şi cum ar fi singurul astfel de incident,
însă au mai avut loc şi altele.
Kapustin Yar este un alt exemplu
despre o prăbuşire de genul Roswell, de data asta în URSS,
şi la fel de secretizată sub protecţia securităţii naţionale.
Există echipe special desemnate să inventeze o poveste,
iar epava ia drumul unităţilor unde respectiva tehnologie este analizată.
De ani de zile circulă zvonuri
că la 400 de metri dedesubtul bazei Kapustin există coridoare şi camere
în care este depozitată nava extraterestră prăbuşită
şi încăperi în care s-au efectuat autopsiile extratereştrilor.
Aceasta este Aria 51 a Uniunii Sovietice.
Este foarte izolată.
Aici au testat sovieticii toate rachetele,
o mulţime de proiecte dezvoltate din tehnologia nazistă
obţinută la sfârşitul războiului.
Este un loc extrem de complicat.
Unii au venit cu ideea că este locul principalul de depozitare
al OZN-urilor prăbuşite în Uniunea Sovietică,
iar testele secrete tot acolo ar fi efectuate.
În mod curios, la această unitate,
sovieticii au dezvoltat cele mai performante arme nucleare
şi sistemele de lansare în numai 18 luni,
deşi estimarea era de cinci ani.
În 1959, CIA demarează monitorizarea bazei
şi colectează fotografii aeriene cu ajutorul avionului de recunoaştere U2.
Când SUA au trimis misiuni de recunoaştere acolo,
în perioada Războiului Rece,
au observat aceste imagini incredibile gravate pe sol,
în jurul bazei Kapustin Yar.
Când au studiat aceste geoglife,
ele păreau asemănătoare cu cele întâlnite la cercurile din lanuri
şi cu anumite formaţiuni antice.
Cu certitudine păreau a fi o încercare de comunicare cu extratereştri,
poate că spuneau, "X reprezintă punctul de aterizare".
"Aterizaţi aici, băieţi!"
Kapustin Yar a fost una dintre fostele baze aeriene secrete sovietice.
Se zvoneşte că cercetau tehnologia OZN acolo,
iar unii se întrebă dacă nu cumva e posibil
ca acele simboluri să fi fost folosite pentru a atrage OZN-uri.
Conform adepţilor paleoastronauticii,
"Roswell-ul rusesc" nu este singurul de acest fel.
În centrul Australiei se află baza militară Pine Gap.
Amplasată într-o regiune asociată cu activitatea OZN,
se spune că unitatea s-ar întinde pe 8 km în subteran
şi ar fi fost folosită pentru cercetări asupra propulsie electromagnetice
încă din anii 1960.
Pe dealurile izolate ale Chinei există o serie de striaţii bizare,
lungi de peste un km şi late de peste 800 de metri.
Investigatorii au remarcat un avion ciudat
staţionat de-a lungul striaţiilor
şi cred că este vorba de o pistă de încercări
pentru nave extraterestre...
iar în baza aeriană militară Rudloe Manor,
situată în zona rurală a Wiltshire, Anglia,
mulţi cred că Ministerul Apărării
a depozitat un OZN prăbuşit în anii 1950.
Existenţa atâtor locuri, peste tot în lume...
sugerează că guvernele au colectat
şi au încercat să reproducă tehnologia extraterestră.
Este posibil ca nu doar Area 51,
dar şi alte locaţii militare secrete de pe glob
să deţină relicve extraterestre?
Din ce motive s-au petrecut atât de multe accidente OZN
aproximativ în aceeaşi perioadă, pe mai multe continente?
Ar cam trebui să ne întrebăm
dacă nu cumva extratereştri au realizat
că conflictele de pe Pământ ne ajută, de fapt, să dezvoltăm
tehnologii mai performante.
Aşa s-ar părea... iar cu aceste OZN-uri prăbuşite,
care au avut loc peste tot în lume,
aceşti extratereştri încearcă, în mod intenţionat,
să ne împingă înainte.
Poate că multe dintre lucrurile cu care ne-am confruntat,
inclusiv unele dintre accidentele din anii 1940- 1950,
au fost plănuite pentru a oferi oamenilor anumite elemente...
de la care să începem să dezvoltăm tehnologii.
Am avut un amic implicat în cercetarea propulsiei OZN.
Informaţiile pe care le-am obţinut
de la acea navă sunt prea avansate ca să le putem copia.
Ei folosesc materiale care nu există pe Pământ sau în sistemul solar.
Odată cu colapsul Uniunii Sovietice şi încheierea Războiului Rece,
mulţi au crezut că dezvoltarea tehnologiilor extraterestre
nu va mai constitui un secret.
Din păcate, nu a fost cazul.
Când Războiul Rece s-a terminat,
secretomania... care există în continuare,
ar fi trebuit să dispară,
publicul ar fi trebuit să fie informat, să i se spună ce se întâmplă.
Banii contribuabililor au finanţat toată chestia asta.
Chiar a fost Războiul Rece un eveniment creat
să servească guvernelor drept paravan,
pentru a putea aduna tehnologie extraterestră?
Şi dacă da, ce a scos la iveală sfârşitul Războiului
în materie de inovaţii ştiinţifice futuriste?
Universitatea Lund, Suedia. 27 august 2013.
Cercetătorii confirmă existenţa unui nou element în tabelul periodic,
rezultat în urma fuziunii nucleare.
A fost denumit Ununpentium (Uup, n.t.) sau Elementul 115.
Deşi savanţii încă nu cunosc multe despre acest compus radioactiv,
el împărtăşeşte trăsături comune cu plutoniul,
utilizat drept combustibil experimental pentru rachete.
Element 115 are propriul său mit în istoria ozenistică.
S-a spus că ar fi acelaşi element descris de un anume Bob Lazar,
care susţinea că a lucrat în apropiere de Area 51,
la un proiect despre "o farfurie zburătoare extraterestră".
Statul deţine nouă nave extraterestre...
propulsate de un generator gravitaţional...
Activitatea se desfăşoară la 24 km de Groom Lake...
... iar în acea zonă retrasă, denumită S4...
... este funcţională cel puţin una dintre acele nave.
Conform afirmaţiilor lui Lazar,
aceste nave funcţionau pe bază de Element 115,
deşi nu avem dovezi că acesta ar exista pe Pământ.
Acum s-a dovedit că savanţii l-au obţinut prin fuziune atomică.
Cred că recenta descoperire a acestui element
pune într-o nouă lumină depoziţia lui Lazar.
Acest om a lucrat cu un element extrem de rar,
care făcea parte din sistemul de propulsie al unui vehicul extraterestru.
La 23 decembrie 2015,
un alt material inovator face senzaţie.
Oamenii de ştiinţă de la Universitatea din California
anunţă crearea unui nou metal,
dens, uşor, dar şi flexibil şi rezistent la temperaturi înalte.
Interesant la acest metal este că rămâne relativ flexibil,
are proprietăţi asemănătoare plasticului.
O mulţime de metale, cu cât li se creşte densitatea,
cu atât devin mai casante.
Ca urmare, acest material acoperă o plajă largă de aplicaţii,
indiferent că e o maşină, un avion sau o navetă spaţială.
Deşi acest metal miraculos este diferit de orice aliaj conceput anterior,
unii cred că proprietăţile sale par cunoscute
şi ar putea fi asemănător cu materialul ciudat
recuperat de maiorul Jesse Marcel la Incidentul Roswell.
Resturile de la Roswell erau extraordinar de uşoare,
un material foarte subţire, foarte rezistent, dar extrem de uşor.
Aşa spun cei care le-au manevrat.
Tipii de la UCLA analizează acum acest material de la Roswell.
Acest material ar putea reprezenta începutul
unei noi revoluţii în materie de ingineria metalelor,
întrucât acum suntem capabili
să prelucrăm metalele la nivel molecular.
Iar acesta pare să fie rezultatul unui program de retro-inginerie,
în cadrul căruia acele tehnologii au fost puse la dispoziţia corporaţiilor,
iar acum au devenit nişte lucruri care par că au venit de la sine.
Au trecut 70 de ani de la... aşa cum o numesc eu, prima minciună,
minciuna de început despre ce s-a întâmplat la Roswell
şi în continuare, poziţia oficială a Statelor Unite
este că ei nu ştiu nimic şi nici nu îi interesează subiectul...
lucru care este departe de adevăr.
Începem să înţelegem nava extraterestră,
mecanismele sale, cum lucrează, cum funcţionează
şi sunt convins că vom fi capabili să călătorim în spaţiu,
mai devreme sau mai târziu,
în acelaşi mod în care aceşti extratereştri au venit aici.
Pare că aceşti extratereştri ne dau cu ţârâita
şi ne ghidează într-o direcţie despre care vom afla foarte curând
încotro ne duce.
Este posibil ca oamenii de ştiinţă să fie pe cale să descifreze
puzzle-ul resturilor avansate tehnologic împrăştiate peste tot în lume?
S-ar putea să fi atins, în sfârşit, un nivel tehnologic
care ne permite să înţelegem pe deplin tehnologia extraterestră
şi care ne pregăteşte pentru încă o întâlnire cu extratereştri?
Tucson, Arizona. 17 iunie 2014.
Cu două luni înainte să moară, Boyd Bushman,
savant la Lockheed Martin, ce se ocupa de tehnologia laser,
înregistrează o confesiune ce urma să apară după moartea sa.
Mă numesc Boyd Bushman.
Sunt cercetător principal la Lockheed Martin.
Deţin 27 de brevete şi am schimbat lumea de câteva ori.
Conform lui Bushman, în perioada activităţii la Lockheed,
s-a întâlnit cu indivizi care lucrau la Area 51.
Aceşti indivizi i-au furnizat materiale despre care a înţeles că ar fi
tehnologie extraterestră.
Mi-au dat bucăţi de OZN-uri, pe care le-am dus în laborator.
Materialele conţineau trei elemente.
Primul este teluridul,
al doilea, germaniu şi al treilea, paladiu.
Mai mult de atât...
materialele se ridicau şi levitau cu ajutorul antigravitaţiei.
Probabil, însă, cea mai şocantă afirmaţie a lui Bushman
este cea cu referire la extratereştri
care îi ajutau pe savanţi, în interiorul bazelor de tip Area 51.
Sunt de aproximativ 1,5 metri...
... 1,3- 1,5 metri înălţime.
Sunt cel puţin 18 care trăiesc şi acţionează în bazele noastre.
Se observă... ochii sunt diferiţi,
nasul este diferit, însă au cinci degete... doi ochi...
Publicarea înregistrării pe Internet a făcut senzaţie,
mulţi privitori insistând că este o farsă.
De ce ar minţi un renumit inginer şi fizician
în legătură cu ceva atât de important?
S-ar putea ca zvonurile despre reproducerea tehnologiei extraterestre
şi chiar poveştile despre implicarea extraterestră
în proiecte militare secrete să fie, de fapt, adevărate?
Foarte multe informaţii din lumea virtuală
duc exact către ideea recuperării de nave şi fiinţe extraterestre.
Iar autorităţile au ridicat un zid, spunând "Nimeni nu ştie".
Dar adevărul este că secolul 21 se construieşte
cu tehnologie extraterestră.
Cum e posibil ca, în ultimii 70 de ani,
să fi realizat mai multe decât în ultimii cinci mii de ani,
din punct de vedere tehnologic vorbind?
Ce lucru ne face atât de speciali azi,
de care nu am avut ştiinţă vreme de cinci mii de ani?
Ca urmare, eu sunt de părere
că progresul tehnologic pe care l-am înregistrat
se datorează tehnologiei extraterestre recuperate.
Unii se întreabă dacă aceste piese de puzzle
au fost lăsate aici în mod intenţionat sau a fost un accident.
Dacă armata americană, poate şi altele,
au obţinut tehnologie de la navele extraterestre prăbuşite,
atunci ar trebui să ne gândim
că extratereştri doresc ca noi să avem această tehnologie
şi că, în realitate, ni s-a oferit acest tip de tehnologie.
Am asistat la o evoluţie tehnologică recentă uluitoare.
S-a sugerat că este o etapă dintr-un program
menit să ne dezvolte tehnologic.
Un lucru surprinzător legat de
această retro-inginerie a tehnologiei extraterestre
este că a durat destul de mult să o înţelegem şi să o aplicăm.
Poate că suntem pe cale să atingem un nivel de înzestrare tehnologică
care ne va permite să-i egalăm pe cei mai avansaţi extratereştri.
Toate aceste realizări dau naştere întrebării:
ce planuri au "ei" cu planeta noastră,
sunt interesaţi de binele nostru, ori au interese personale?
Ar fi putut Roswell, alături de alte accidente muşamalizate,
să fie puse la cale de extratereştri,
pentru a dezvolta tehnologic specia umană?
Au aplicat, în secret, guvernele lumii retro-ingineria
pe resturile extraterestre răspândite pe întreaga planetă?
Poate a venit timpul ca specia umană să devină
o civilizaţie deţinătoare de tehnologii spaţiale...
aşa cum şi-au dorit strămoşii noştri extratereştri.
Traducerea şi adaptarea VLAD[ONE]