Era ca într-un coşmar.
Apoi am realizat că nu era un vis.
Există un fel de infiltrare
a societăţii.
Cred că aceste poveşti despre răpiri
sunt o parte dintr-un plan mult mai mare.
Există un motiv pentru care aceşti oameni sunt aduşi înapoi.
Acestea sunt persoane care se duc seara la culcare
fără a bănui
că vor face ceva pentru care au fost programate să facă.
Este destul de înfricoşător.
Încă din zorii civilizaţiei,
omenirea a considerat că la baza să se afla zeii
şi alţi vizitatori veniţi din stele.
Dacă este adevărat?
Oare fiinţele extraterestre
chair ne-au ajutat să ne formăm istoria?
Şi dacă da, oare adevărul se afla
în poveştile celor care au fost răpiţi şi aduşi înapoi?
Traducere de Zenna.
Elista, Kalmykia, Russia.
16 iulie 2007.
Preşedintele Republicii Kalmykia,
Kirsan Ilyumzhinov,
dezvăluie în cadrul unui interviu dintr-o emisiune difuzată
la un post tv internaţional cu audienţa mare,
pentru Al Jazeera, ca în urmă cu aproape zece ani
a fost răpit de extratereştri.
Eu... am fost luat din apartamentul meu situat în Moscova,
de către o navă spaţială.
Ilyumzhinov susţine că a fost luat la bordul unui OZN
de nişte extratereştrii îmbrăcat în costume galbene
şi, într-un fel, a făcut turul OZN-ului
în care fusese dus.
Nu este clar cât timp anume a fost plecat
dar el susţine că a fost vorba de circa o zi,
timp în care a fost dus departe,
undeva pe o altă stea,
într-un recipient masiv.
Şi este o afirmaţie.
Este o afirmaţie revoltătoare.
Însă, este vorba despre
un individ împlinit din toate punctele de vedere.
Când îl asculţi vorbind despre asta,
este foarte deschis.
Nu sună de parcă ar fi nebun,
exeptand povestea pe care o relatează.
Există o teorie interesantă referitoare la acest subiect.
Având în vedere poziţia sa şi locul în cadrul guvernului,
când cineva ca el vorbeşte deschis,
adauga greutate subiectului OZN-urilor.
Aşadar, se presupune
că poate extratereştrii l-au răpit
în speranţa că el să dezvăluie în public experienţa sa,
să expună tot mai multor oameni
fenomenul OZN.
Ilyumzhinov este un individ cu un statut foarte înalt
care a făcut un pas în faţă şi a mărturisit
că a fost răpit de către extratereştri,
iar apoi a fost readus pe Pământ.
Cu toate acestea, el este doar unul dintre sutele de mii de oameni
care au făcut asemenea afirmaţii,
încă din vremea cazului infam al lui Betty şi Barney Hill,
care se pare că au fost răpiţi din vehiculul lor
aflat pe strada New Hampshire, în anul 1961.
Se susţine că răpirile extratereştrilor implica bărbaţi,
femei şi copii din diverse culturi
şi religii.
Reprezintă un fenomen global.
Mi-au scris oameni de pe tot globul
în legătură cu experienţele răpirii lor.
Nu are legătură cu ţările
sau alte lucruri legate de existenţa omului.
Există unele teme în legătură cu aceste răpiri
care sunt universale sau recurente.
Unii au spus că au fost paralizaţi.
Mulţi declară că au călătorit în timp.
Unii au pierdut foarte mult timp.
Ar fi însemnat ceva
dacă era vorba de zece, 20 astfel de cazuri în toată lumea.
Dar adevărul este că există rapoarte despre răpirile
a sute de mii de oameni
de pe întreg globul.
Adevărata întrebare pe care trebuie să ne-o adresăm
nu este dacă răpirile au loc.
Este evident că au loc.
Trebuie să încercăm să dezlegăm misterul
şi să înţelegem ce se întâmplă.
Ce ne face să părem atât de interesanţi pentru ei
încât să dorească să ne ia acolo sus
şi să ne supună unor tipuri de experimente,
după care să ne readucă pe Pământ?
Oare aceste sute de mii de oameni
din toată lumea au fost luaţi
doar ca să fie readuşi în societate?
Dacă da, care este scopul?
Poate putem descoperi indicii explorând rapoartele vechi
despre răpirile făcute de fiinţe aparţinând altei lumi
care se găsesc în aproape fiecare cultură
de pe întreg mapamondul.
Poveştile despre reprezentaţi ai umanităţii
care sunt duşi în altă lume există încă din folclorul străvechi.
Este o poveste universală importanta.
Îl avem pe Moise urcându-se pe munte,
ca să ia cele 10 porunci şi să le aducă jos.
Ne imaginăm că au fost scrijelite pe nişte plăci de piatră,
dar reprezintă ghidul viitorului întregii omeniri.
Profetul Enoch,
profetul Ezekiel au urcat în Rai
şi au aflat despre toate lucrurile de acolo.
Poveştile cu zâne din mitologia celitca
te atrag într-o aventură.
Deseori, implica şi seducţie.
Uneori, este vorba despre un demon
care te presează să te îndepărtezi de calea ta şi să ajungi într-un fel de iad,
da, cumva, vei scăpa mai târziu din el,
şi te întorci cu informaţii noi,
noi aptitudini şi puteri.
Ce este curios, este faptul că
aceste situaţii, descrierile acestor povesti
din literatura antică, pot fi interpretate în vremurile moderne
ca fiind răpiri făcute de extratereştri, deoarece par a fi cazuri identice.
Aceste poveşti, legende,
există de secole.
Nu pot fi toate inventate.
Sunt mult prea multe.
Sunt prea prolifice, prea răspândite peste tot în lume. (prea ca la ţară, ha ha)
Trebuie ca toate să aibă o bază.
Cu ce motiv s-au întâmplat aceste lucruri
de-a lungul istoriei?
Cine ştie?
Probabil că cel mai important subiect
care se afla în poveştile despre răpiri
este faptul că toţi aceşti oameni s-au întors.
Nu sunt ţinuţi acolo de tot.
Le este permis să revină.
Sunt aduşi înapoi.
De ce?
Poate că ceea ce considerăm astăzi
drept răpiri făcute de extratereştri există de mii de ani?
Dacă da, oamenii care s-au întors
fac parte dintr-un plan mai mare al extratereştrilor?
Probabil putem găsi mai multe dovezi
examinând o răpire din antichitate,
care a avut loc în junglele din Sud-Estul Asiei.
Krong Siem Reap, Cambodia.
Anul 1860.
Un grup de misionari
ce călătoreau prin jungla Cambodiana
au dat peste cel mai mare
şi mai elaborat complex religios din lume.
Angkor Wat.
Poporul Khmer a abandonat în mod misterios acest sit religios.
În secolul al XV-lea.
A fost acoperit de vegetaţia incojuratoare
şi uitat timp de secole.
Arheologii sunt de părere că este posibil că începutul acelei construcţii
să fi avut loc sub domnia regelui Suryavarman al II-lea.
În anul 1116 I.Hr.
Folclorul Cambodian atribuie design-ul
lui Preah Pisnokar, un arhitect pe jumătate om, jumătate divinitate,
despre care se spune că a fost dus în afara planetei,
apoi readus pe Pământ
cu planurile de a construi acel complex avansat.
Legenda lui Preah Pisnokar's este una dintre cele mai bune poveşti
pe care ţi le poţi imagina în legătură cu teoria paleoastronauţilor.
Deoarece, în legendă,
este dus într-un loc numit Raiul lui Indra,
care orbita în jurul Pământului,
după cum este descris în textele vedice antice.
Când lui Preah Pisnokar i s-a arătat pentru prima dată.
Raiul lui Indra, şi i s-a spus să intre,
a fost expus în faţa unei lumini albastre,
descriind apoi că simţea cum întregul corp
i se reîntinerea.
Iar întrebarea este,
oare acel lucru
ajuta la decontaminare?
Este destul de curios faptul că
o legendă cambodiana precum aceasta implica
o scenă în care personajul principal
trebuie să treacă prin ceva de genul unui proces de decontaminare,
lucru ce are loc în spaţiu.
Se petrece în casa acelor zei celeşti.
A dezvoltat un program intens de învăţare,
iar câteva săptămâni mai târziu, şi-a strâns oamenii
şi le-a împărtăşit în mod special această cunoaştere
care i-a fost acordată lui pentru a o împărtăşi oamenilor.
La întoarcerea sa,
se spune că Pisnokar a creat design-ul pentru Angkor Wat.
A fost construit ca o replică a originalului din Rai,
în anticiparea întoarcerii zeilor.
El a revenit pe pământ
pentru a le dărui oamenilor această cunoaştere grozavă
şi ca să îi ajute să progreseze.
Şi, în acest caz,
acest lucru a avut loc prin construcţia unui templu măreţ
care este considerat a fi una dintre minunile zilelor noastre.
Un lucru asupra căruia nu se concentrează lumea
este faptul că
cei care au fost răpiţi sunt aduşi în acelaşi loc de unde fuseseră luaţi.
Putem lua în considerare o mulţime de texte religioase
în care intermediarilor li s-au dat reguli, ordine
şi idei pe care să le urmeze
pentru a putea face specia umană să progreseze.
Şi uneori au construit clădiri impresionante pentru zei,
supunându-se, indiferent de regulile care li se impuneau.
Ar putea reprezenta un program care nu s-a încheiat.
Doar că noi nu realizăm neapărat ce se întâmplă, de fapt.
Este posibil
ca povestea lui Preah Pisnokar să fie reală?
Oare oamenii sunt încă răpiţi
şi aduşi înapoi în cadrul societăţii?
Dacă da, cu ce finalitate?
Poate că putem descoperi alte dovezi
prin explorarea detaliilor cu privire la răpirile din perioada modernă.
În continuare...
Am aflat că răpirile au loc înainte de naşteri
şi încep cu arborele genealogic al familiei.
Majoritatea celor care au fost răpiţi
nici măcar nu ştiu acest lucru. Nu se gândesc la asta.
Nici măcar nu visează.
Nu sunt conştienţi de acest lucru.
Universitatea Harvard.
Cambridge, Massachusetts.
Anul 1991.
Dr. John E. Mack,
profesor la Harvard şi psihiatru renumit
ce lucra cu pacienţi traumatizaţi,
este convins de un coleg
să îi examineze pe cei care susţineau că au fost răpiţi
de către extratereştri.
A început, după spusele lui, să îşi determine pacienţii
să îi spună detalii amănunţite
şi, în multe situaţii, traumatizante,
despre cum au fost răpiţi şi înapoiaţi,
şi despre experimentele la care au fost supuşi.
Au discutat chiar şi despre hibrizi extratereştri,
care au rezultat în urma experimentelor.
Iar la început
el vorbeşte despre dificultăţile întâmpinate
deoarece ajusese să considere
că aceste lucruri este posibil să fie reale.
Ştiţi... este un academician dedicat,
iar treaba lui este să găsească o abordare raţională
asupra celor întâmplate.
Şi, desigur, a început prin a analiza
care este, de fapt, starea mentală a pacienţilor.
Există vreun fel de legături între aceşti oameni
care povestesc întâmplări similare?
Aceste lucruri sunt importante,
Dar a descoperit că nu aveau legătură.
Aceste poveşti provin dintr-o sferă demografică foarte mare,
de la oameni din întreaga lume.
John Mack era sceptic.
La început, nu a crezut nimic.
Dar, după 5 sau 6 cazuri ce implicau asemenea experienţe,
şi-a schimbat părerea.
Aşadar, faptul că un sceptic
şi-a schimbat perspectiva la 180 de grade,
este un lucru uimitor!
Deoarece John Mack şi-a adus aportul clinic
asupra pacienţilor,
şi pentru că este vorba de ştiinţă, el a concluzionat
că vizitele extraterestre
nu sunt nişte lucruri probabile, ci nişte certitudini.
A mai spus, de asemenea, că fenomenul răpirilor extraterestre
nu este ceva corelat doar cu zilele noastre.
Era convins
fără pic de îndoială,
ca oamenii au fost răpiţi de extratereştri.
A fost ridiculizat,
luat în bătaie de joc de către colegi,
râdeau de el, dar asta nu l-a oprit.
A continuat să găsească aceste răspunsuri,
în legătură cu ce li s-a întâmplat oamenilor respectivi.
Pe durata cercetărilor,
Dr. John Mack a ajuns să realizeze
că fenomenul răpirilor extraterestre
nu era o raritate.
Era un fel de epidemie.
Primea solicitări la cazuri răspândite pe tot globul.
Dar, ceea ce este cel mai important, era vorba despre persoane
care visau sau îşi aminteau vag ceea ce li se întâmplase.
Dar, în mod clar nu realizau prin ce trecuseră.
Acest lucru i-a sugerat lui John Mack
că existau ceea ce noi numim *răpiri siletioase*.
Majoritatea celor care au fost răpiţi
nu conştientizau acest lucru. Nu se gândeau la asta.
Nu visau la asta.
Nu erau conştienţi de acest lucru.
Deoarece, credem noi, extratereştrii
le-au spălat cumva creierele.
Cu toate acestea, sub efectul hipnozei,
când întorci pe cineva în trecut,
poţi descoperi lucruri
pe care ei şi le amintesc (în subconştient).
Aşa s-a întâmplat iniţial în cazul Barney şi Betty Hill,
când medicul psihiatru Benjamin Simon
i-a supus hipnozei.
Atunci au început să vorbească
despre ceea ce li se întâmplase.
Nu poţi şterge complet memoria cuiva,
iar extratereştrii ştiu asta.
Dar numai în aceste condiţii
sunt capabil să facă ce vor.
Sunt oameni care se duc seara la culcare
fără să bănuiască
faptul că ar putea fi răpiţi de extratereştri.
Nu îşi vor aminti prin ce au trecut
şi nici nu vor realiza asta.
Marea întrebare este: de ce?
În timp ce cercetările sugerează
că pot exista multe persoane care au fost aduse înapoi
şi este posibil să nu fie vreodată identificate,
putem găsi dovezi ale motivelor extratereştrilor
în anumite trăsături caracteristice
ale celor răpiţi.
Anul 1999.
Comunitatea Internaţională a Cercetării Extratereştrilor
a condus cel mai profund studiu
referitor la caracteristicile celor răpiţi.
Comunitatea respectivă a fost fondată
de circa şase cercetători ai OZN-urilor
care nu erau mulţumiţi de ce se întâmplă
la acea vreme în acest câmp de studiu.
Nu se realizau cercetări suficiente în cazurile noilor răpiri.
Au început cu un chestionar,
care acum se realizează de circa 13 ani.
Cred că în jur de 18,000 de persoane
au participat la studiu.
Acest lucru ne-a arătat că există similarităţi
în toate acele răpiri.
Am aflat că răpirile au loc înainte de naşteri
şi urmăreşte arborele genealogic al familei.
Descoperirile studiului au arătat
că există un procent mai mare al persoanelor răpite
care au ochii căprui dechis sau verzi,
precum şi a celor care au grupe de sânge cu Rh negativ.
*Factorul Rh*
se referă la prezenţa în sânge
a anumitor proteine sau antigene.
Majoritatea oamenilor au aceste antigene,
şi sunt considerate a fi cu Rh pozitiv.
În urmă cu 25,000, până la 35,000 de ani,
ca din senin, fără că vreun om de ştiinţă să poată explica motivul,
A apărut factorul Rh negativ.
Majoritatea persoanelor nu realizează
dar oamenii acelor vremuri aveau doar Rh pozitiv.
Nu există Rh negativ.
Ceea ce este cu adevărat ciudat este:
de ce ar fi creat Mama Natură factorul Rh negativ?
Ceea ce este bizar la ambele tipuri de Rh
şi la ochii verzi... sunt mutaţiile.
Sunt amândouă rare.
Rh negativ este la doar 15% din populaţia lumii.
Persoanele cu ochii verzi reprezintă, cred, un procent de 2 sau 3%
din populaţia de pe glob.
Dar în circa 50% din răpiri, persoanele au ochii căprui deschis sau verzi.
Nu credem că este vorba de culoarea în sine a ochilor,
ci de faptul că reprezintă o mutaţie
şi, dintr-un motiv sau altul, fie au creat-o extratereştrii,
sau, dacă nu, se pare că
sunt extrem de interesaţi de ea.
Oare există un factor genetic
pus la bătaie
în fenomenul răpirilor extraterestre?
Şi oare acest lucru are legătură cu arborele genealogic,
cu cazurile de răpiri din întreaga lume?
Dacă da, acest lucru ne permite
să pătrundem în planurile lor pe termen lung?
Poate alte indicii pot fi găsite
prin extragerea a ceea ce se afla în interiorul amintirilor
celor care au fost aduşi înapoi
şi prin examinarea a ceea ce ar putea fi ascuns
sub pielea lor.
În continuare...
Se pare că obiectele
sunt meteorice la origine.
Este uimitor.
Puteţi vedea micile obiecte aici.
Un T perfect.
Cum a pătruns în corpul femeii?
Ulster County, New York.
26 decembrie 1985.
Autorul de best seller-uri Whitley Strieber
este în vacanţă la cabană să, unde va trece
printr-o experienţă stranie care îi va schimba viaţa.
M-am trezit în mijlocul nopţii,
chiar după Crăciun,
într-o situaţie extrem de ciudată.
Era de parcă mă aflam într-un coşmar,
iar la vremea aceea scriam romane horror,
şi m-am bucurat pe moment (căci mă inspiră),
dar apoi am realizat că nu era deloc un vis.
Nu dispărea.
În faţa mea erau nişte creaturi cu ochi imenşi,
precum nişte insecte, iar eu mă aflam într-o cameră mică, rotundă
şi mai erau acolo nişte siluete indigo, ca nişte săgeţi.
A degenerat rapid
într-un fel de asalt.
Apoi, m-am trezit în dimineaţa următoare
şi mă simţeam foarte bătut şi extrem de confuz.
Ce este posibil să se fi întâmplat?
A fost un coşmar?
Ce a fost?
Conform lui Strieber,
aceste răpiri stranii au continuat să aibă loc
şi după încă una dintre experienţele sale
a fost adus înapoi cu o dovadă fizică.
A început să mă doară urechea,
vârful urechii, şi simţeam
o mică umflătură.
Acea umflătură...
nu mai fusese acolo înainte.
Am mers la medic
şi mi-a spus: *Este un mic chist.
Mă voi ocupa de el.*
Când l-a deschis, a spus:
*Este un disc.*
Când l-a atins cu bisturiul
şi a tăiat în interior spre marginea urechii,
l-a scos şi a spus imediat:
*Nu ştiu ce să fac în legătură cu asta.*
Şi a închis operaţia.
Este posibil ca oamenii să fie aduşi înapoi
cu obiecte implantate în ei?
Obiecte ce aparţin altor lumi?
Houston, Texas.
Fostul ofiţer şi investigator Derrel Sims
a petrecut 30 de ani strângând dovezi
lăsate în urmă la locurile răpirilor.
Am considerat că erau că locurile crimelor.
Şi, ca să faci asta, trebuie să ştii ce cauţi.
În unele dintre cazurile acestea găsim urme de arsuri
şi, în situaţii rare, radiaţii, urme unde a aterizat nava OZN.
Oamenii se reîntorc cu o cicatrice,
Precum o tăietură dermatologică.
Iar alteori găsim ceva ca un implant.
Îţi mulţumesc că ai venit pe aici, Giorgio.
În aprilie 2016, Giorgio Tsoukalos
s-a întâlnit cu Derrel Sims pentru a privi mai îndeaproape
unele dovezi importante pe care Sims
le-a strâns de-a lungul anilor.
Unul dintre lucrurile pe care le-a descoperit
la aceste răpiri este că
extratereştrii îşi lasă un fel de amprentă.
Serios?
Şi când îi ating, le lăsă
un semn sub forma unei amprente.
- Sau de degete lungi. - Mm-hmm.
Iată un exemplu.
Are un impact subdermal asupra corpului.
Este uimitor.
Intră, la propriu, sub piele.
Nu se ia la spălat, nu îl poţi îndepărta
cu niciun fel de detergent sau ceva asemănător.
Şi iată un alt exemplu bun.
Mm-hmm.
Iată nişte amprente de mâini
pe care le-am găsit în întreaga lume.
Aceasta este în Chile.
Femeia care a fost atinsă de acea entitate
s-a ales cu amprente mari pe faţă şi pe spate.
I-au lăsat urme caustice pe piele.
- Deci e vorba despre o lumină vizibilă. - Okay.
Acelaşi tip de amprente apar
în mai multe asemenea cazuri.
O fetiţă arata exact acelaşi tip de mâini.
Aceasta are fluorescentă.
Mm-hmm.
Un ofiţer de poliţie este răpit.
Entitatea pătrunde la propriu prin geamul de sticlă
şi lăsa o imagine holografică pe sticlă.
Foarte ciudat.
Iată una care mă fascinează.
Este o amprentă care a apărut pe un perete în Pennsylvania.
Întreaga familie a fost răpită,
cu excepţia unei persoane,
iar aceasta a atins peretele pe care îl vezi,
lăsând acea fluorescentă pe care o facem vizibilă.
- Mm-hmm. - Este cazul unei femei
care ne-a dat mari bătăi de cap.
Vezi amprentele imense
şi ventuzele pe aceste degete arătătoare,
iar aceasta este cea de pe tăblia ei.
Este fantastic.
Ţi-ai petrecut mulţi ani studiind astea.
Şi ai văzut asemenea amprente, tăblii,
şi... ştii tu, reziduuri.
Care este teoria ta cu privire la ceea ce vedem aici?
Estimarea mea, ca fost ofiţer de poliţie,
este că a fost vorba despre o substanţă uleioasă
care, cumva, iese din corpul entităţii.
Este bizar.
Există nişte implanturi adevărate...
poate sunt dovezile care ne intrigă cel mai mult.
În colecţia lui Sims există ceva ce credem că sunt
implanturi extraterestre prelevate de la anumite victime.
Vreau să îţi arăt ceva remarcabil.
Vezi aceste mici obiecte...
un T perfect şi pe cel de pe margine?
Da.
Le-am cercetat chirurgical.
Şi iată ce am aflat.
Aruncă o privire la ele, după ce au fost scoase.
- După ce au fost scoase. - Okay.
Era un cocon biologic
ce le împrejmuia la început.
Este bizar.
Şi ce au concluzionat că este?
Am făcut asta într-un spaţiu închis...
Los Alamos, New Mexico Tech.
Au făcut o analiză calitativa şi cantitativă
şi ce au descoperit... Giorgio, nu o să îţi vină să crezi.
Se pare că obiectele sunt de origine meteorică.
Aşadar, care este părerea ta?
Şi cum au ajuns în corpul uman?
În opinia mea,
sunt obiecte care au fost cu adevărat implantate
în corpurile acelor oameni.
Cineva face asta.
Este în întregime plauzibil.
Aşadar, după părerea mea, avem în fata
dovezi reale ale acelor cazuri.
Ei bine, este uimitor.
Este posibil că dovezile strânse
ce provin din corpurile celor care susţin că au fost răpiţi
să aibă cu adevărat origine extraterestră?
Şi dacă da, care e scopul lor?
Oare extratereştrii îi urmăresc pe oamenii
cărora le-au făcut proceduri medicale (ca GPS)?
Sau planul lor măreţ
are implicaţii mult mai profunde?
Poate putem găsi dovezi noi explorând
ceea ce cred mulţi experţi
că este cea mai interesantă răpire modernă.
În continuare...
Şi-a amintit un ecran de computer
ce se afla în faţa lui.
Litere şi numere
aparţinând lumii extraterestre.
Persoanele răpite
sunt programate.
Philadelphia, Pennsylvania.
Anul 1998.
Jurnalista investigatoare Linda Moulton Howe publică.
Privire fugară în alte realităţi Volumul ÎI: Marea ciudăţenie.
În el, aceasta a inclus aspecte despre întâlniri
cu fiinţe extraterestre şi ceea ce consideră a fi
unul dintre cele mai importante cazuri de răpire extraterestră.
Ca un reporter
care a investigat mereu asemenea cazuri
ce implică ştiinţa, medicina şi mediul,
am putut intra în vorbă cu diverse persoane
cu sindromul răpirii extraterestre..
Îmi amintesc că în anul 1995,
eram la Conferinţa Eureka Springs Ozark despre OZN-uri
şi mi-a fost prezentat Jim Sparks.
El a dezvăluit
una dintre cele mai uimitoare povesti despre răpiri extraterestre
pe care le-a auzit vreodată,
în care Jim
era conştient că trecea efectiv
prin acoperiş.
Multe persoane cu sindromul răpirii spun asta.
Şi că putea vedea copaci.
Putea vedea pământul îndepărtându-se.
Apoi, a urmat o perioadă de leşin,
şi apoi era într-o încăpere în care se aflau,
după cum le-a descris, *fiinţele gri*
care erau de mai multe tipuri.
Apoi a spus că într-o zi şi-a amintit
un ecran de computer aflat în faţa să
iar ei încercau să îl înveţe
un simbol extraterestru.
Încercau să îl facă să traseze, de exemplu, un A.
Litera A din alfabet.
Era ca o literă trasată de la dreapta la stânga,
de la stânga la dreapta, de la dreapta la stânga.
Şi implică mişcare.
Exeptand aceasta, arata ca o literă,
dar el mai spunea că fiecare literă şi simbol
aveau frecvente cu coduri.
Într-o altă răpire,
Sparks susţine că i s-a prezentat
o succesiune de imagini
ce redau vieţi anterioare
inclusiv scene din Roma antică
culminând cu imagini ale oamenilor primitivi.
Când au mers la o imagine
şi i-au arătat primate,
ca într-o pădure,
a înţeles, în sfârşit,
ca ei au modificat ADN-ul şi au făcut primatele să evolueze
pentru a crea ceva ce era un hibrid pentru ei,
şi viaţa s-a format pe această planetă.
Când te gândeşti la acest caz,
trebuie să te întrebi
dacă nu cumva răpirile extraterestre
există încă de acum mii şi mi de ani
iar anumiţi oameni sunt selectaţi dinadins
şi aduşi într-un fel de nava spaţială
sau care orbitează, ori într-un oraş al zeilor
pentru a li se dă o anumită educaţie.
După care să fie readuşi pe Pământ.
Jim Sparks a susţinut mai târziu
că extratereştrii modifica într-un fel.
ADN-ul *stricat* al celor răpiţi,
un procent de 97% din ADN-ul uman,
pentru care oamenii de ştiinţă nu au găsit încă un sens.
Geneticienii obişnuiau să creadă
că un mare procent din ADN-ul nostru este nefolosit.
Cu toate acestea, descoperirile recente au arătat
că există mici *întrerupătoare*.
Există semnale ascunse în acel ADN stricat,
care vor revela, în cele din urmă, o comoară
de noi capacităţi omeneşti.
Jim credea că cei care sunt răpiţi
sunt programaţi, că, la un anumit moment,
extratereştrii
vor transmite un semnal,
iar aceşti oameni vor face ceva anume,
asemeni chiar unor soldaţi inactivi
care încep deodată să acţioneze,
să facă ceea ce au fost programaţi să facă,
indiferent care va fi acel lucru.
Este destul de înfricoşător.
Anterior, când am spus că am început cercetarea răpirilor,
oamenii îmi spuneau: cred că se va întâmpla ceva,
în viitor, voi fi nevoit să fac ceva.
Oameni serioşi, cu care am lucrat multă vreme
mi-au spus că li s-a injectat cunoaştere
şi că nu ştiu exact ce reprezintă.
Dar va fi pornită la un moment dat,
vor şti când a venit vremea.
Şi am ajuns să cred că este corect.
Că este adevărat.
Este un lucru de ansamblu.
Soldaţii inactivi vor face ceva anume.
Cei care se afla deja aici vor face pregătirile.
Şi să nu uităm de milioanele de hibrizi
pe care i-au creat încă de la începutul omenirii,
şi pe care probabil îi ţin undeva pe nava spaţială
gata oricând să îi aducă aici.
Oare este posibil ca cei răpiţi de extratereştri
au fost aduşi înapoi ca să pregătească terenul pentru ei
pentru vreo misiune viitoare?
O misiune care a fost în lucru de sute
sau chiar mii de anii?
Ar putea fi vorba despre integrarea
hibrizilor extratereştri pe Pământ?
Unii experţi în răpiri susţin că hibrizii
se afla deja aici.
Că deja s-a produs cumva
infiltrarea lor în societate.
Oare avem de-a face cu hibrizi
care vor înlocui oamenii?
Pacific Palisades, California.
17 iulie 2015.
Ora 17:00.
Poliţia este alertata că, în spatele unui SUV
parcat în spatele unei reşedinţe, se afla un cadavru.
Cadavrul foarte descompus este trimis la oficiul medicului legist
ca să se poată face identificarea victimei.
Deşi nu se bănuieşte
că ar fi o înşelăciune,
poliţia continua să investigheze,
iar cazul ia o turnură bizară.
Cadavrul este identificat de logodnică sa,
ca fiind Jeffrey Alan Lash, în vârstă de 60 de ani.
Poliţia din Los Angeles a descoperit mai mult de 1,200 de arme
şi 7 tone de muniţie,
împreună cu sute de vehicule militare
şi 230,000 de dolari cash în încăpere.
Logodnica sa susţine că Lash considera că este
un hibrid extraterestru care lucra în secret pentru guvern.
Cred că este cea mai ciudată poveste pe care am auzit-o vreodată.
Iubita sa, care pare destul de normală şi cu mintea întreagă,
susţine că el era un hibrid extraterestru.
Că a fost plasat pe această planetă
să facă ceva anume.
Nu se mai cunosc alte detalii despre acest caz.
Nimic.
La examinare,
medicul legist
nu a putut găsi amprente,
deşi amprentele de pe degete
reprezintă ţesutul uman care se descompune ultimul.
Se pare că Lash nu avea amprente.
Logodnica lui chiar credea că el este un hibrid extraterestru.
Iar noi habar nu avem cine a fost acest individ.
Oare a fost un hibrid extraterestru, aşa cum susţinea?
De ce avea toate acele arme?
Numeroşi oameni care au susţinut
că au fost răpiţi de extratereştri,
susţin, de asemenea, că au fost martori
la ceea ce consideră că sunt hibrizi extratereştri.
Acest lucru poate indică
faptul că extratereştrii au un program
de a manipula oamenii şi ADN-ul lor,
pentru a ne altera treptat.
Şi poate că acest lucru
se desfăşoară de mii de ani.
ŞI poate că şi noi, aşa cum existăm astăzi,
am fost manipulaţi puţin
de extratereştri,
iar acest lucru se întâmplă în continuare,
deoarece tot mai mulţi oameni de pe întreaga planetă
au tot felul de experienţe,
fie văd lumini, fie sunt răpiţi
fie pierd noţiunea timpului.
Este o evoluţie globală a relaţiei
cu prezenţa extraterestră, care până în sec. 21
a trecut de la creaturi din spaţiu
la hibrizii extratereştri, care sunt o combinaţie
din ceva extraterestru cu ceva omenesc.
Şi că în această evoluţie
asistăm la un program de hibridizare
pe această planetă.
Este posibil ca mărturia lui Lash,
că este hibrid extraterestru, să fie adevărată?
În ultima decata, numărul celor răpiţi
care au venit la Dr. David Jacobs
creşte rapid
şi implică povesti alarmant de similare
în legătură cu integrarea extratereştrilor în societate.
În ultima vreme, acei oameni susţin
că s-au împrietenit cu hibrizii
care au venit să locuiască aici.
Hibrizii arata absolut umani.
Nu există nicio diferenţă,
cu excepţia uneia majore:
Sunt telepatici
şi pot controla d.p.d.v. neurologic.
Pot controla minţile oamenilor.
Îi pot face pe oameni să gândească şi să se comporte cum vor ei.
Pe când noi nu le putem face lor aceleaşi lucruri,
ceea ce înseamnă că suntem o specie de clasa inferioară lor.
Întrebarea este: avem de-a face cu hibrizi
care îi vor înlocui pe oameni
sau care trăiesc alături de ei şi îi controlează?
Nu cunosc răspunsul la această întrebare.
Este posibil ca aceşti hibrizi
să trăiască deja printre oameni?
Oricât de fantastic ar suna,
afirmaţiile făcute de anumite persoane
din rândul celor mai influenţi lideri
ar putea indica un asemenea scenariu.
Moscow, Russia.
7 decembrie 2012.
Primul ministru rus Dmitry Medvedev
oferă un interviu unei televiziuni de maximă audienţă,
dar, după ce interviul s-a încheiat,
face o declaraţie şocantă
fără să îşi dea seama că microfonul era încă pornit.
A spus: *Când devii preşedintele Rusiei,
ţi se oferă informaţii despre extratereştrii din ţara ta
şi despre grupurile de oameni care îi monitorizează.*
Şi ceea ce este cel mai interesant la acel clip este
ca jurnalista căreia îi spune
râde nervoasă în timp ce ascultă,
dar el îşi menţine figură serioasă
pe parcursul afirmaţiei.
Aici este el când spune
că extratereştrii trăiesc printre noi,
şi nu cred că a fost un accident.
Cred că ce a făcut a fost parte dintr-o poliţă
începută de guvernul Rus
de a implementa la cel mai înalt nivel
pentru a putea pregăti oamenii.
Este posibil ca extratereştrii
să trăiască printre noi, iar guvernele
să fie conştiente de acest lucru?
Ar putea fi aceştia anii care încheie
seria de răpiri extraterestre?
Deciziile pe care le luăm aici ca specie
ar putea afecta celelalte civilizaţii.
Aşadar, ar putea interveni spre beneficiul lor.
Este posibil să nu le pese dacă supravieţuim sau nu,
dacă invazia şi preluarea controlului asupra planetei
sunt obiectivele extratereştrilor,
ale acestor entităţi biologice, care sunt atât de avansate,
încât ar putea face uşor aceste lucruri.
Prin urmare, invazia
şi controlul asupra omenirii nu sunt obiectivele lor.
Dar, dacă nu sunt acestea,
atunci ce scopuri au?
Care este planul extratereştrilor?
Este o dicotomie?
Suntem invadaţi de extratereştri
care încearcă să preia controlul asupra planetei?
Sau oare încearcă să ne ajute
iar acest lucru este în progres
de acum mii de ani?
Cred
că aceste poveşti cu răpiri fac parte dintr-un plan mai mare,
Un plan care se desfăşoară de mult timp.
Ceea ce trăim acum este următorul pas
pe care îl facem ca să realizăm că nu suntem singuri,
că se vor întoarce în curând,
deoarece este menţionat în textele antice că au spus.
Oare extratereştrii
chiar vor veni pe Pământ
pentru a captura
şi a examina specimenele umane?
Şi dacă da, planul lor este să se apropie de noi
sau să ne înlocuiască?
Poate că rezultatul depinde
de cât de pregătiţi suntem
să îi primim
şi cum ne vom trata
unii pe ceilalţi.
Un lucru rămâne cert...
Existenţa omenirii se afla într-o balanţă
iar răspunsurile ar putea apărea curând...
mai curând decât am crede.
Traducere de Zenna, făcută în circa 5 ore!!!
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/7xwd6
Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrări