Deci chiar sub picioarele nostre
există tunele şi alte facilităţi?
Kilometri, cu adevărat kilometri de tunele.
Cu adevărat pare rupt dintr-un film cu James Bond.
Ar putea o bază secretă din Anglia
să deţină dovezi privind vizite ale extratereştrilor?
Dacă a existat undeva în Marea Britanie
o bază secretă
unde bucăţi din OZN-uri prăbuşite să fie aduse,
aici ar fi fost.
Este guvernul britanic
în posesia unei nave extraterestre?
Cu cât mai mult mă uit la aceste afirmaţii
cu atât mai mult realizez: "Stai un minut,
se întâmplă ceva aici"
Şi au dezvoltat una singuri?
Am avut în jur de 5 minute
şi apoi o maşină de poliţie a apărut şi mi-a spus:
"Cred că e timpul să pleci."
Traducere: BogyValy
Londra, Anglia.
2007.
Ministerul Britanic al Apărării sau, pe scurt, MOD
face un anunţ uimitor.
Eliberează toate dosarele lor OZN
către Arhivele Naţionale ale Angliei.
Părerea mea este că motivul MOD
a fost să-i oprească pe oameni să le pună întrebări.
Ar putea scăpa de toate aceste dificile
cereri în baza "Legii privind Libertatea de Informare"
pe care le făceau oamenii.
Şi au îmbrăcat-o într-un fel,
că totul a fost din cauza reducerilor de costuri.
Dar, în realitate, a fost ca şi cum nu vor
să mai aibă de a face cu subiectul niciodată.
Încă cred că au interes foarte activ în subiect
dar nu vor să fie văzuţi public ca avându-l.
După o tranziţie a documentelor care a durat mai mult de un deceniu
s-a aflat că MOD
acumulase mai mult de 60.000 de documente
referitoare la evenimente OZN.
Dar cercetătorii care au sortat toată arhiva
au putut să determine că 18 dosare cheie lipseau.
Există un număr de dosare foarte faimoase
în care oamenii făcuseră câteva poze foarte bune,
câteva înregistrări video cu adevărat bune pe care MOD nu le poate găsi acum.
O mare parte din dosarele lor au fost aparent distruse.
Şi pare că au o "foarte bună
reputaţie" în a pierde bucăţi cu adevărat importante de informaţii.
După ce s-a depus o cerere
oficialii Ministerului Apărării au localizat dosarele care lipseau.
Fiecare dosar, apropos,
conţine mai mult de, poate, o sută, 200 de documente.
Aşadar, vorbim de mii de documente.
Au trimis aceste dosare către Arhivele Naţionale
şi toată lumea se aştepta la o publicare iminentă.
Dar, prin o mişcare fără precedent,
Ministerul Apărării şi-a luat dosarele înapoi.
Acum, nu am auzit să se mai fi întâmplat asta vreodată.
Până în prezent, aceste 18 dosare rămân sub lacăt.
Deci, ceva foarte misterios se întâmplă.
De ce şi-ar trimite Ministerul Apărării
dosarele OZN către Arhivele Naţionale
şi apoi, brusc, să şi le ia înapoi fără nici o explicaţie?
Anumite surse guvernamentale au sugerat
că dosarele au fost mutate pentru a le ţine în siguranţă
cât timp o facilitate chiar mai sigură
era pregătită.
Când Arhivele Naţionale au returnat dosarele
către guvernul britanic
acestea au fost transferate într-o locaţie necunoscută.
Există cei care cred că această locaţie
e o fostă bază a Forţelor Aeriene Regale
în sud-vestul comitatului Wiltshire
numit Conacul Rudloe,
un loc în care Ministerul Apărării
obişnuia să facă investigaţiile OZN
încă din anii '40.
La suprafaţă, pare a nu fi nimic mai mult de
decât un conac tipic englezesc.
Dar sub această structură
se află, pe o suprafaţă de 670 km pătraţi,
o reţea de caverne mari împărţite în multe camere mai mici.
Aceste cariere subterane au fost excavate în secolul 19
pentru a extrage piatră de Bath,
un tip de calcar folosit pentru a construi oraşul Bath aflat în apropiere
şi câteva alte oraşe din Anglia.
Un secol mai târziu, în 1939,
Anglia a intrat în Al doilea Război Mondial
iar Forţele Aeriene Regale Britanice
au preluat carierele golite de calcar,
transformându-le într-o fabrică subterană de avioane.
La sfârşitul razboilui, multe astfel de facilităţi
au fost returnate controlului civil
dar Conacul Rudloe şi cele peste 600 de km pătraţi
de tunele şi camere secrete nu au fost niciodată predate.
Mulţi ani, a fost baza unui grup
numit Provost and Security Services.
Sunt un fel de James Bond
al Forţelor Aeriene Regale Britanice.
Fac investigaţii de spionaj,
programe de contraspionaj,
chestii de genul ăsta, chiar şi investigaţii de terorism.
Dar în trecut, în anii '90 şi în mod sigur
încă din anii '50, Provost and Security Services
erau puternic implicaţi în investigaţiile OZN.
Acum, ani de zile, Forţele Aeriene şi Ministerul Apărării
au negat că investigaţii OZN
s-ar realiza la Conacul Rudloe.
Apoi, un document a scăpat
care arată că, de fapt, da,
investigaţiile OZN sunt coordonate de la Conacul Rudloe.
Şi că echipa de acolo
lucra mână în mână cu cei ca noi care
eram în clădirea centrală din Londra.
Cu puţin timp înainte ca Ministerul Apărării
să elibereze dosarele lor OZN în 2007,
au anunţat că Conacul Rudloe
nu mai este folosit de către armată.
Dacă e adevărat, atunci de ce zona
este înconjurată de garduri cu sârmă ghimpată,
monitorizată de camere de securitate
şi chiar protejată de câini de pază?
Pentru a afla răspunsurile, în ianuarie 2017
teoreticianul astronauţilor antici Giorgio Tsoukalos
a călătorit până la marginile protejate
- ale Conacului Rudloe. - Asta e.
I s-a alăturat, în căutarea adevărului,
Nick Pope, care la începutul anilor '90
a lucrat pentru Ministerul Apărării
pentru a investiga OZN-urile.
Suntem aici.
Pe parcursul servicului tău la MOD,
ce ai aflat despre acest loc
sau despre orice tip de dosar OZN
care să aibă legătură cu această zonă?
Păi, toată această zonă este bogată în evenimente OZN.
Conacul Rudloe era sediul unei unităţi
cunoscută sub numele Provost and Security Services.
Acum, asta are legătură cu
serviciile de securitate şi informaţii ale Forţelor Aeriene.
Evenimentele OZN erau investigate de echipe
staţionate aici, la Conacul Rudloe.
Dar de ani de zile, am negat-o.
Am spus Parlamentului, mass-mediei
şi publicului că aceste lucruri nu erau de interes,
că Conacul Rudloe nu a avut nici o implicare în acest lucru.
Şi totuşi, când dosarele au fost declasificate,
s-a dovedit că oamenii au avut dreptate.
- Chiar aici? - Chiar aici.
- Bine. - Şi... clădirea asta
a fost într-adevăr în centrul cercetării britanice OZN
şi mai ales instalaţiile subterane de sub noi.
Tot felul de secrete
precum proiectele de cercetare şi investigaţie
au pornit din această facilitate.
În timp ce clădirea era faţada Conacului Rudloe
şi sediul pentru investigaţiile OZN ale Marii Britanii,
accesul la facilităţile subterane
se află la 3 km distanţă
la o instalaţie la fel de secretă, cunoscută sub numele de CCC.
E aproape de locul unde suntem.
Totul face parte din facilităţile subterane,
deci există tuneluri
care încep chiar sub conac aici
şi duc la CCC.
Nimeni nu ştie exact câţi oameni lucrează acolo,
dar sunt mii.
Nimeni nu ştie exact ce fac.
Şi am lucrat pentru guvern,
pentru Ministerul Apărării timp de 21 de ani şi nici eu nu ştiu.
- Am înţeles. - Şi chiar dacă aş şti, nu aş putea să-ţi spun.
Desigur.
Sunt dosarele OZN,
deţinute de Ministerul Apărării,
păstrate la la Conacul Rudloe,
aşa cum cred teoreticienii astronauţilor antici?
Şi ar putea fi ascunse chiar şi secrete mai mari
în locul misterios cunoscut sub numele de CCC?
În mod oficial, se numeşte Corsham Computer Center.
Şi nu poţi intra acolo. Este absolut interzis.
Orice se întâmplă acolo, e important.
Scrie aici: "Înainte de a deschide această poartă
pentru a permite cuiva să intre,
trebuie să vă asiguraţi că sunt autorizaţi."
Ştie cineva care este codul secret?
În ciuda faptului
că nu este deschisă publicului,
teoreticianul astronauţilor antici, Giorgio Tsoukalos,
i-a cerut lui Nick Pope să-l ducă la CCC
pentru aruncă o privire la faţa locului la clădire.
- În regulă. - Mult noroc.
Mulţumesc mult.
Ca fost angajat al Ministerului Apărării,
Nick a simţit că nu este potrivit
să se apropie el însuşi fără o aprobare prealabilă.
Ne vedem mai târziu, Nick.
- Da. - Ai grijă.
Iată-ne. CCC
Luminile sunt aprinse.
Şi, la fel cum a explicat Nick,
are sârmă ghimpată, este complet împrejmuită, este impenetrabilă.
Potrivit Ministerului Britanic al Apărării,
CCC este pur şi simplu un centru de prelucrare a datelor
pentru Forţele Navale Regale.
Dar dacă este adevărat, de ce este atât de păzită?
În mod evident, este un acces
la ceea ce pare a fi un sistem subteran.
Şi dacă povestea pe care Nick mi-a spus-o este adevărată,
atunci sub picioarele noastre este un vast sistem de tuneluri
şi de facilităţi subterane.
În câteva minute de la sosirea lui Giorgio
la poarta de securitate, echipa este abordată
de către o unitate de poliţie militară.
Vă voi pune întrebarea de un milion de dolari:
Ce faceţi aci?
Îmi puteţi spune ceva despre locul ăsta?
Este o proprietate privată. Este foarte bine semnalizat mai jos pe drum.
Din păcate, situaţia se termină
prin oprirea filmării.
Ei bine, încercam doar să aflăm adevărul.
Dar de ce?
Ce e atât de secret
că lui Giorgio şi echipei să nu-i fie permisă nici măcar
filmarea intrarea cu toate că se aflau pe o proprietatea publică?
Deci a fost exact cum ai spus ...
Fortificaţie, gard din sârma ghimpată.
Am avut cam cinci minute, apoi a apărut o maşină de poliţie,
şi a spus: "Ei bine, cred că este timpul să plecaţi".
Cred că ai făcut exact ce trebuie să faci acolo
cât ai putut, dar ştii asta,
"A", este operaţional şi "B", este evident important.
Au trimis oamenii de securitate.
Îţi garantez că au fost cu ochii pe voi
din momentul în care aţi ajuns.
Ar putea această clădire aparent inofensivă
şi facilităţile subterane pe care le conduce
să continue investigaţiilor extraterestre
care au fost efectuate anterior la Conacul Rudloe?
Teoreticienii astronauţilor antici spun da şi sugerează că sunt
nu numai implicaţi în rapoartele OZN
ci şi în fenomene misterioase care s-au întâmplat
în comitatul Wiltshire de mii de ani.
- Cred că este chiar aici. - Da, aici suntem.
Corect.
Autorul şi istoricul Andrew Collins
a trăit în sau pe lângă Wiltshire pentru cea mai mare parte a vieţii sale
şi a investigat numeroasele întâmplări ciudate
asociate cu această zonă.
- Ce mai faci? Eşti bine? - În regulă. Da.
Giorgio şi Nick au aranjat să se întâlnească cu el
pentru a discuta de ce Ministerul Apărării
ar fi putut alege această locaţie pentru a fi sediul central al
investigaţiilor lor privind OZN-urile.
Vă uitaţi la centrul
activităţii ciudate din întreaga Marea Britanie.
Avem OZN-uri... avem cercuri în lanuri,
avem cea mai mare densitate de situri preistorice,
gorgane şi adăposturi antice.
În plus, avem, desigur, o activitate ciudată
în jurul unor locuri precum Conacul Rudloe
sau Corsham ca un întreg, unde ne şi aflăm azi.
Absolut. Şi unele dintre aceste situri,
nu cred că oamenii îşi dau seama, dar sunt mai vechi
- decât piramidele egiptene. - Absolut.
Avem aici Stonehenge şi Avebury.
Majoritatea oamenilor cred că aceste situri datează
de 4.500 - 5.000 de ani,
dar ele au, de fapt, cel puţin 10.000 de ani.
Am locuit în centrul Avebury-ului,
care este cel mai mare complex circular de piatră
din întreaga lume.
OZN-urile au fost văzute,
în vecinătatea acelor pietre.
Uneori au fost văzute de fapt
venind în cerc şi aterizând.
Alteori s-au manifestat în forme ciudate,
cifre, lucruri de genul ăsta.
În întreaga ţară, există anumite zone în care OZN-uri
apar mai mult decât oriunde altundeva.
Se numesc zone fereastră, şi cred că zona
din apropiere de Stonehenge şi Avebury este exact
una dintre zonele fereastră.
Pentru că există rapoarte despre OZN-uri şi lumini ciudate
ca fiind văzute aici de câteva sute de ani.
Şi a fost mult timp speculat că există o legătură
între OZN-uri şi ceea ce sunt cunoscute sub numele de "linii ley".
În 1925,
arheologul amator Alfred Watkins a publicat
"The Old Straight Track" (Vechiul drum drept), o carte în care el a propus
că cele mai vechi monumente megalitice ale omului au fost legate
printr-o reţea de, ceea ce el a numit, "linii ley".
Unii cercetători susţin că testele ştiinţifice arată
dovezi că liniile ley sunt de natură magnetică
şi delimitează liniile câmpurilor de energie nevăzută ale Pământului.
Sunt conştient de cel puţin o linie ley
care străbate toată Anglia
până în partea de jos a cizmei, în Italia, într-o singură linie dreaptă.
Şi ceea ce este fascinant,
este că, mai ales că trece prin Italia,
toate aceste oraşe conţin
cuvântul rădăcină pentru "stea".
Avem ceea ce numim reţelele Pământului.
Acestea sunt situri, situri de putere,
pe tot parcursul globului, care toate par a fi
legate de către aceste linii de energie
care par să conveargă, şi la toate aceste situri
veţi găsi acelaşi tip de fenomene...
Lumini ciudate, OZN-uri, întâmplări misterioase,
activitate preistorică, locuri sacre.
Şi aceasta este exact ceea ce avem aici în Wiltshire.
Ar putea fi aşa-numitele "linii ley" parte
a unei reţele energetice invizibile?
Şi ar putea explica atât numărul mare
de întâmplări misterioase din această zonă,
precum şi decizia
Ministerului Apărării Britanic
să stabilească sediul pentru investigaţiile lor OZN aici?
De ce este guvernul acolo?
Ce văd ei?
Există multe convingătoare
evenimente UFO în Wiltshire
care te lasă cu gura căscată.
Ca exemplu, în 1948,
un cuplu mergea pe câmpurile din Wiltshire...
şi acolo, la o altitudine mică, vine o farfurie zburătoare.
Ei văd doi oameni în interiorul navei,
destul de îndeaproape încât să poată spune
că oamenii se uitau direct la ei.
Şi aceasta s-a întâmplat imediat după cel de-al doilea război mondial.
Şi amintiţi-vă acum, că, după cel de-al doilea război mondial,
britanicii nu au dat înapoi oraşul subteran
de sub Conacul Rudloe.
Şi poate că există energii neobişnuite acolo,
în exact acel loc unde Ministerul Apărării
a avut sediului central de investigare a OZN-urilor.
Este posibil ca Ministerul Apărării
să fi păstrat controlul Conacului Rudloe după cel de-al doilea război mondial
pentru că erau conştienţi de faptul că extratereştrii
au vizitat zona Wiltshire nu doar în vremurile moderne
dar de mii de ani?
Teoreticienii astronauţilor antici spun da
şi sugerează că alte indicii
cu privire la ceea ce se întâmplă cu adevărat în vasta facilitate
subterană pot fi găsite prin investigarea unui incident
care a devenit cunoscut sub numele de Roswell-ul britanic.
În continuare...
Pământul şi tot restul s-au zgudit.
Nu ni se mai întâmplase asta niciodată.
Aţi avut vreun cutremur pe aici?
Nimic de genul ăsta.
Londra, Anglia. 22 mai 1955.
În rapoartele centralizate de INS,
celebra cronicară americană Dorothy Kilgallen
face o afirmaţie îndrăzneaţă:
Oamenii de ştiinţă şi membrii forţelor aeriene britanice,
după ce au examinat rămăşiţele unei misterioase "nave zburătoare",
sunt convinşi că aceste obiecte aeriene ciudate
nu sunt iluzii optice sau invenţii sovietice
ci chiar farfurii zburătoare care provin de pe altă PLANETĂ.
Dorothy Kilgallen era o persoană care avea relaţii extrem de bune
şi legături cu oamenii din guvern,
din comunitatea de informaţii şi din armată.
Kilgallen a auzit o poveste despre care a spus
că i-a fost povestită
de un reprezentant de rang înalt
al guvernului britanic.
Şi povestea a fost că, încă din '55,
guvernul britanic a pus mâna pe un OZN prăbuşit.
şi plecând de la dimensiunea navei
şi a interiorului său, se pare că a fost pilotat
de către entităţi foarte mici asemănătoare omului,
că evenimentul a avut loc efectiv
în timpul celui de-al doilea război mondial,
şi că acest OZN prăbuşit a fost pus la gheaţă, ca să spunem aşa.
Şi apoi, când războiul s-a terminat
şi pacea a domnit din nou,
Armata a decis apoi să scoată acest OZN distrus
din hangar şi apoi să înceapă să îl investigheze.
Acum, o mulţime de zvonuri despre
"investigaţiile reale"
provin din Conacul Rudloe.
Unul dintre cele mai provocatoare aspecte
al Conacului Rudloe este această afirmaţie
cum că este un fel de echivalent britanic al Area 51.
În mod interesant, nu ar fi fost ultima dată
când s-au făcut afirmaţii cum că un OZN prăbuşit a fost recuperat
şi dus la Conacul Rudloe.
Un alt incident mult mai notoriu a avut loc în anii '70
şi la care a fost martor un întreg sat.
Llandrillo, Tara Galilor, 23 ianuarie 1974.
Seara târziu,
acest sat liniştit din Munţii Berwyn
este lovit de o explozie enormă.
În vârsta de 14 ani, Huw Lloyd se afla în casa lui, uitându-se la televizor,
când simte impactul
şi apoi este sunat de vecinii săi,
majoritatea pretinzând că au văzut o lumină incredibil de strălucitoare
care cădea de pe cer şi apoi a rămas strălucind pe munte.
În prezent, Huw Lloyd încă lucrează
la ferma tatălui său din Llandrillo.
- Eşti Huw? - Da.
Teoreticianul astronauţilor antici Giorgio Tsoukalos
şi Nick Pope, fost cercetător al OZN-urilor
pentru Ministerul Britanic al Apărării,
s-au întâlnit cu Huw pentru a afla
ce s-a întâmplat cu adevărat în acea noapte.
- Poţi să ne spui experienţa ta? - Păi...
Eram acasă cu cele două surori ale mele şi un vecin...
...uitându-ne la televizor şi...
...când s-a auzit ca o bufnitură.
Şi imediat totul a început să se scuture chiar violent.
Ştiţi, ca un cutremur.
Şi apoi cu toţii am cam împietrit.
Nu ni se mai întâmplase asta niciodată.
Imediat am ieşit să verificăm...
...dacă vitele şi animalele sunt în regulă.
Ne-am întors în casă şi telefonul a început să sune.
Erau toţi vecinii, ştiţi, spunând: "Ce naiba a fost asta?"
"Sunteţi în regulă?". Puneam telefonul jos şi suna alt vecin.
Vecinii v-au sunat să vă întrebe dacă sunteţi în regulă.
- Deci au avut parte de o experienţă similară? - Da.
- Deci nu eşti singurul? - Nu.
- Şi aveai 14 ani? - 14. Da.
Cum au reacţionat părinţii tăi?
Păi, ei nici măcar nu erau acasă. Erau în satul vecin. Dar au simţit şi acolo.
Şi la ce oră s-a întâmplat asta?
Aproximativ 20:40.
Deci, ştii, unii au sugerat
că nu a fost altceva decât un cutremur.
- Da. - Nu că m-aş abona la această idee,
dar aţi avut vreun cutremur pe aici?
Nimic de genul ăsta. Nu. Dar după ceva timp, au încercat să spună...
...că luminile pe care le-au văzut oamenii erau oameni cu...
...cum se numesc? Lampadare? Ştiţi, pentru vulpi şi iepuri.
Dar ai văzut lumina aceea şi a fost mult, mult mai strălucitoare
- decât lumina unor lampardare duse de oameni. - Da. Da
Adică, era ceva aproape orbitor?
Ei bine, nu am văzut niciodată o lumină ca asta.
Potrivit teoreticienilor astronauţilor antici,
ce s-a întâmplat cu adevărat în Munţii Berwyn în acea seară
a fost prăbuşirea unei nave spaţiale extraterestre
care a fost preluată şi dusă la Conacul Rudloe.
Şi sugerează că se pot găsi cele mai convingătoare indicii
examinând nu evenimentul în sine
ci ceea ce s-a întâmplat imediat după.
Poliţistul a spus, în principiu,
"Nu este nimic de văzut aici, să mergem înapoi"
şi apoi aţi văzut luminile?
Da, au apărut aceste lumini.
La ora 21:10,
în noaptea incidentului misterios de la Llandrillo,
după aproximativ 30 de minute
după ce lumina ciudată şi tremurul violent au fost raportate,
un ofiţer de poliţie a ajuns la domiciliul martorului ocular Huw Lloyd.
O bătaie în uşă şi era un ofiţer de poliţie acolo.
Şi a spus că este un raport al unui avion prăbuşit.
Şi îmi amintesc că vecinul nostru a spus: "E un om important,
are stele pe umăr".
- Deci un ofiţer superior. - Da.
- Nu unul din localnici... - Nu.
Deoarece apăruse poliţia am presupus că un avion s-a prăbuşit, ştiţi?
Un accident de avion?
Pentru Nick Pope, care a lucrat la Ministerul Apărării
şi a văzut dosarul despre acest incident,
acesta este un detaliu surprinzător.
Raportul oficial menţionează doar un meteorit
şi nimic despre un avion.
Îmi amintesc că a spus că e inspector
Îmi amintesc că vecinul nostru l-a întrebat de la ce bază e. Şi-a spus Barmouth
Care, azi, te-ai chinui să ajungi aici în o oră, oră şi jumătate
Dar pe atunci, vorbim de poate mai mult de două ore.
Am înţeles, şi când a apărut acasă?
25 de minute sau 30 de minute după incident.
Deci nu exista nici o modalitate prin care ar fi putut să vină de la Barmouth.
Nici cum. Nu cu maşina. Sau cu un vehicul.
- Interesant. Bine. - Da.
Am auzit o mulţime de povestiri despre implicarea militară,
- precum şi a poliţiei. - Da.
Un alt vecin de mai jos de acolo a spus că ei au auzit...
soldaţi în curte, bătând la uşă şi întrebând dacă le pot folosi telefonul...
pentru că radiourile lor nu funcţionau.
Aşa că erau în mod sigur soldaţi în jur în acea seară.
Teoria, iniţială, că a fost un accident de avion
şi că această operaţiune poliţieneasca şi militară
- a fost de căutare şi salvare... - Da.
Sau căutare şi recuperare, este în regulă.
Dar vreau să spun, ştii, ştim unde sunt avioanele noastre.
Există o acoperire radar 24/7 pentru
- aeronavele civile. - Chiar şi atunci.
Da, absolut, avioanele nu cad din cer.
Şi dacă o fac, imediat,
toată lumea ştie ce aeronavă este, aşa că pare ciudat.
Da. Îmi amintesc că inspectorul a spus, cred că cuvintele exacte erau:
"Aş vrea să rechiziţionez Land Rover-ul vostru, dacă se poate, pentru a merge acolo sus."
Ofiţerul a rechiziţionat 4x4-ul familiei
şi a mers cu Huw la locul accidentului.
Nick şi Giorgio au fost luaţi în aceeaşi călătorie
care s-a făcut în acea noapte.
Cât de mare este muntele?
La vârf, aproximativ 850 de metri.
Ştii, un lucru pe care l-am remarcat este că
acesta este un drum destul de dificil.
Deci trebuie să fii destul de hotărât
pentru a aduce o grămadă de oameni aici.
Da, şi în ce scop?
Doar dacă nu e cu adevărat important.
- Da, asta nu trebuie să fi fost uşor de făcut, nu-i aşa? - Nu.
Nu.
Un lucru interesant
este faptul că a fost un inspector cel care a apărut.
Da. A fost un inspector.
- Bine. - Vreau să spun, aşa e, vezi, în UK,
cei mai mulţi poliţişti sunt conetabili,
şi următorul rang este sergent.
Şi inspectorul este mai presus de asta.
- Chiar aşa? - Deci este de fapt un rang superior.
Acest lucru, pentru mine, spune că cineva undeva a tratat acest lucru
ca pe un incident important
care avea nevoie de cineva cu vechime şi influenţă
să se ocupe de el.
Potrivit lui Huw,
inspectorul de poliţie a vrut să se oprească în acest loc,
deşi nu era familiarizat cu zona
şi părea că nu are niciun motiv pentru a face acest lucru.
Era în această locaţie
în care el a fost martorul unei lumini incredibil de strălucitoare în depărtare.
Deci, jos?
- Da, mai la stânga acolo, bine? - Da.
Chiar acolo. E un mic grup de copaci.
În stânga văii, acolo erau luminile.
Deci, nu între copaci, ci după... în vale.
Nu. După, în vale.
Când a apărut această lumină,
ţi s-a părut că ar fi o explozie?
Nu. A fost în mod clar o lumină albă foarte puternică care pornea de pe sol.
Şi cât timp a strălucit?
Nu mai mult de 15 secunde.
Potrivit lui Huw,
inspectorul dorea să se uite mai atent
la lumina misterioasă
dar apoi a primit o comandă curioasă de la superiorii săi.
M-a întrebat: "Poţi duce vehicolul unde este sursa luminii?"
Aşa că ne-am întors pe acolo cam 400 de metri şi am virat stânga pe drum.
Şi apoi, a sosit mesajul ăsta radio care a spus să se întoarcă în zori.
- Deci, pare a fi fost un ordin să se oprească. - Da.
Nu am înţeles nici până în ziua de azi. Dacă erau în căutarea locului prăbuşirii, de ce, când erai
la 800 de metri de locul unde vroiam să ajungem, apoi să te opreşti.
Nu are sens.
În mod curios, explicaţia oficială
pentru aceste evenimente, furnizată de Ministerul Apărării,
nu include nici vânători de vulpi, nici un accident de avion,
aşa cum i s-a spus lui Huw în acea noapte.
Şi povestea pe care au oferit-o
implica o coincidenţă incredibilă.
Povestea este că, aparent,
a existat un cutremur care a lovit satul.
Dar în acelaşi timp,
a existat un meteorit luminos de foc
care intra în atmosfera Pământului.
Deci, nu doar un eveniment extraordinar,
ci două în acelaşi timp.
Unii oameni au spus: "A fost un incident OZN?
A fost poate un OZN prăbuşit?"
De-a lungul anilor, comunitatea OZN a devenit convinsă
că acesta a fost într-adevăr un accident OZN,
că armata a lansat o operaţiune secretă
pentru a asigura locul prăbuşirii,
pentru a recupera epavele şi poate corpurile
şi să le ducă într-o locaţie sigură.
Şi mulţi cred că această facilitate sigură este Conacul Rudloe.
Cum ar fi dacă Huw Lloyd şi alte sute de persoane au fost martorii,
în noaptea aceea din 1974,
cu adevărat a unei nave extraterestre care cădea din cer,
a cărei epavă să fi fost dusă
la Conacul Rudloe pentru investigaţie?
Teoreticienii astronauţilor antici spun da
şi sugerează că probabil cele mai convingătoare dovezi
pot fi găsite prin reexaminarea
celui mai bine documentat eveniment OZN a Angliei,
incidentul din Pădurea Rendlesham.
Se mişcau haotic,
ca şi cum efectuau un fel de căutare.
Ceea ce am văzut în acea seară nu este logic.
Orice am văzut a fost cu siguranţă sub control inteligent.
Rendlesham Forest.
Comitatul Suffolk, Anglia.
La 322 km est de Conacul Rudloe
se află 10 km pătraţi de pădure
care a devenit notoriu ca fiind locul
celui mai incredibil eveniment OZN a Marii Britanii.
Pe 26 decembrie 1980,
lângă o bază aeriană închiriată Forţelor Aeriene ale Statelor Unite
de către Forţele Aeriene Regale,
lumini ciudate sunt raportate la orizont,
în ceea ce pare a fi o posibilă aeronavă prăbuşită.
Doi militari americani sunt expediaţi la locaţie.
Potrivit rapoartelor, radiourile nu au mai funcţionat
pe măsură ce s-au apropiat de zona vizată
iar aerul însuşi a început să se simtă încărcat electric
pe măsură ce se apropiau.
Lumini ciudate au fost văzute la aproximativ 300-400 de metri distanţă
dintr-o zonă numită Poarta de Est.
Şi ofiţerii de patrulare de la Poarta de Est
au văzut luminile de deasupra pădurii
şi credeau că ar putea fi o aeronavă prăbuşită
sau o aeronavă aflată în primejdie.
Deci, doi dintre ei,
Sergentul Penniston şi membrul forţelor aeriene John Burroughs,
au intrat mai departe în pădure.
Odată ajunşi la aşa-zisul loc de prăbuşire,
bărbaţii au observat o navă triunghiulară ciudată aşezată pe sol,
având aproximativ trei metri la bază.
Părea a fi ori plutind sau pe picioare.
Şi în mod clar coborâse în acel mic luminiş
zdrobind unele ramuri ale copacilor,
astfel încât au existat dovezi fizice care să fie examinate după aceea.
Şi oamenii se uitau la acest obiect ciudat.
Am observat că exista o inscripţie
pe partea laterală a aeronavei.
Mă aşteptam să găsesc, nu ştiu, USAF,
ceva de genul ăsta.
Şi ceea ce găsesc sunt glife, pictograme,
fără nici un sens.
Apoi mi-am pus mâna pe marginea navei;
era foarte caldă la atingere.
În acest moment, primim
un sentiment de energie electrică, care tocmai se înrăutăţea.
Era mult, mult mai puternic.
A existat acest sentiment de a fi atras de navă,
sau de a fi împins în ea.
Ca şi cum cineva îmi punea o imagine
cu zerouri şi cifre de unu în minte.
Viziunile ciudate pe care le-a avut sergentul Penniston
la atingerea navei
a făcut din acesta unul dintre cele mai cunoscute evenimente OZN ale Marii Britanii,
dar teoreticienii astronauţilor antici sugerează
că şi mai convingător este ceea ce s-a întâmplat după.
În seara următoare,
s-au văzut lucruri stranii,
şi, de asemenea, în noaptea următoare,
raportate de colonelul american Charles Halt.
Colonelul Halt şi-a condus propria echipă de căutare
pentru a pune capăt confuziei.
Dar, în loc să găsească o explicaţie logică,
au descoperit niveluri ridicate de radioactivitate,
în locul unde Burroughs şi Penniston văzuseră anterior
nava ciudată,
şi trei "găuri de impact" în pământ.
Apoi au văzut o lumină într-un câmp din apropiere
care brusc venea spre ei printre copaci în mare viteză.
Unul dintre oamenii mei a spus: "Priviţi acolo, spre nord."
Pe cer erau patru sau cinci obiecte.
Erau eliptice şi rotunde şi apoi şi-au schimbat formă.
S-au mişcat cu o foarte mare viteză, au făcut mişcări ascuţite, unghiulare,
ca şi cum ar face un tip de căutare în reţea.
Unul a venit cu mare viteză şi s-a oprit direct deasupra capului,
900, 1200, poate 1500 de metri,
şi a trimis o rază concentrată
la aproximativ 2,5 sau 3 metri de noi.
Era cam de 30 cm în diametru.
Aş descrie-o acum probabil ca pe un fascicul laser.
Am observat un alt obiect la sud
trimiţând fascicule similare către baza Woodbridge.
Se pare că aceste fascicule picau
în sau în apropierea zonei de stocare a armelor.
Eram foarte îngrijorat atunci.
Cred că a fost un fel de scanare
pentru a vedea ce era înăuntru, armele din interior.
Ceea ce ştim este că locotenentul colonel Halt
s-a văzut cu colonelul Williams câteva ore mai târziu
şi i-au spus că luminile străluceau
pe buncărele de depozitare, şi el a spus:
"Cred că armele trebuiesc verificate."
Dacă raportul colonelului Halt este adevărat,
de ce aceste nave emiteau fascicule de lumină
deasupra bazei Woodbridge?
Potrivit unor teoreticieni ai astronauţilor antici,
s-ar putea să fi efectuat o căutare,
nu după arme nucleare, ci după una dintre navele lor.
Se mişcau în jur haotic,
a spus, ca şi cum... ar face un fel de căutare în reţea,
iar motivul pentru care a spus asta era faptul că fasciculele de lumini
coborau din acest OZN
într-una din părţile cele mai sensibile ale bazei,
zona de depozitare a armelor.
Poate că extratereştrii erau în căutare de OZN-uri prăbuşite,
în căutare poate a propriei lor tehnologii extraterestră
pentru a ne împiedica să încercăm, folosind inginerie inversă,
să ne construim propriile noastre nave.
Ar putea fi OZN-urile,
văzute la extrem de sigura bază Woodbridge,
extratereştri căutând una dintre propriile lor nave prăbuşite?
Poate au luat în considerare această bază
ca fiind cel mai probabil loc
unde guvernul britanic ar ascunde astfel de epave,
fără a şti de adevărata locaţie,
instalaţiile subterane ale Conacului Rudloe?
Teoreticienii astronauţilor antici cred
că adevărul se află în cele 18 dosare OZN,
pe care guvernul britanic le-a oprit de la publicare,
şi că ar putea exista şi în documentele
recent declasificate de CIA.
Washington, DC, octombrie 2016.
În săptămânile anterioare
alegerile prezidenţiale din Statele Unite,
WikiLeaks publică peste 20.000 de pagini de e-mailuri private
aparţinând lui John Podesta,
preşedintele campaniei lui Hillary Clinton.
În cadrul acestor e-mail-uri, este dezvăluit
că Podesta are un interes puternic
în publicarea dosarelor OZN clasificate de CIA,
dacă Clinton va deveni preşedinte.
În timp ce candidatul său a pierdut alegerile,
Podesta şi-a îndeplinit în cele din urmă dorinţa.
La 18 ianuarie 2017,
în ultimele zile ale lui Barack Obama în calitate de preşedinte,
CIA a încărcat aproape un milion de dosare OZN clasificate
pe site-ul lor web.
Mişcarea a determinat noi apeluri
pentru guvernul britanic să elibereze cele 18 dosare
pe care le-au oprit în evenimentul lor de dezvăluirea a propriilor rapoarte despre OZN
care a început în 2007.
Dar totuşi, Ministerul Apărării
nu va elibera documentele.
Aceste dosare pot conţine informaţii
despre activitatea extraterestră, care nu sunt cunoscute nici măcar de CIA?
Şi rămân ascunse la Conacul Rudloe?
Cred că MOD nu doreşte
să aibă acea dezbatere onestă cu publicul.
Nu sunt dispuşi să-şi deschidă dosarele.
Nu cred că au încredere să le dea oamenilor informaţii.
Ei nu doresc o populaţie informată.
Dacă aţi avea acces la toate informaţiile deţinute de MOD,
cred că aceasta ar însemna
că MOD are o mulţime de informaţii
că suntem vizitaţi de nave extraterestre.
Ştim acum că există cel puţin două cazuri confirmate
de nave spaţiale extraterestre prăbuşite
şi mutate în Conacul Rudloe.
Aceasta include afirmaţia lui Dorothy Kilgallen
privind nava care s-a prăbuşit în al doilea război mondial
şi a fost adusă la Conacul Rudloe,
şi include, de asemenea, incidentul din Munţii Berwyn,
care a avut loc în 1974.
Ministerul Apărării a negat vehement
că au fost implicaţi în investigaţii OZN
şi totuşi, acum, datorită documentelor declasificate,
ştim că au fost, de fapt,
implicaţi activ în cercetarea acestui subiect
şi că Conacul Rudloe se află în centrul acesteia.
Deci, acum aflăm
că, chiar şi după ce ne-au spus că au eliberat toate documentele,
există totuşi 18 documente păstrate
şi ceva îmi spune că atunci când vom citi acele documente,
vom constata că toate drumurile duc la Conacul Rudloe.
Cred că este foarte probabil
ca ei să ştie că există viaţă inteligentă extraterestră.
Singurul motiv pentru care această informaţie
nu a fost încă făcută publică
este din cauza acestui gând bizar
că noi, ca specie umană, nu putem face faţă adevărului
că nu suntem singuri în univers.
Şi cred că toate agenţiile guvernamentale din întreaga lume
ar trebui să le dea oamenilor care trăiesc pe această planetă
un pic mai mult credit
pentru că doar arată o imagine mai mare
şi că noi facem parte din această imagine mai amplă.
Ar putea fi rămăşiţele unei nave extraterestre
cu adevărat ascunse adânc sub suprafaţa Conacului Rudloe?
Şi dacă da,
ar putea dezvăluirea recentă a CIA-ului
să împingă guvernul britanic mai aproape
de dezvăluirea unui adevăr incredibil?
Dovada că primul contact cu extratereştrii
nu mai este o chestiune SF
ci chair un fapt ştiinţific şi istoric.
Traducere: BogyValy