Acest zid există aici,
într-unul dintre locurile cele mai inaccesibile.
Aceste tipuri de ziduri există în întreaga lume.
Stilul de construcţie nu este similar, este identic.
Au fost construite pe Pământ structuri extraterestre
ca parte a unui mare plan?
Aceste temple de fapt acţionează ca baterii.
Ele stochează energia şi, de asemenea, permit energiei să se extindă
la anumite ore din timpul zilei.
Ar putea dezvălui o conexiune extraterestră?
Culturi antice din întreaga lume
şi-au conectat templele între ele
aproape ca o placă de circuit electronic.
Şi au servit unui scop mai mare,
unul care provine dincolo de Pământ?
Se uită cumva la Pământ din spaţiu
şi văd cum aceste structuri s-ar potrivi în întreaga lume.
Cine ar putea face asta, cu excepţia extraterettrilor?
Traducere: BogyValy
Siem Reap, Cambodgia de Nord-Vest.
Chiar în fata minunatelor ruine ale Angkor Wat
se află un templu antic în formă de piramidă cunoscut sub numele de Baksei Chamkrong.
Deoarece este o structură solidă de piatră,
şi, prin urmare, nu poate fi datată cu carbon,
arheologii consacraţi sugerează
că a fost construită în secolul al X-lea d.Hr..
La 15.000 de km depărtare, în bazinul Petén din Guatemala,
se află ruinele oraşului maiaş Tikal.
Printre structurile abandonate de mult timp
este un templu al Marelui Jaguar,
care se crede că datează din secolul al VIII-lea d.Hr..
Când vezi imaginile acestor două piramide,
pe două continente diferite, realizezi că sunt aproape identice.
Este ca şi cum acelaşi arhitect le-ar fi proiectat pe ambele.
Deşi piramida cambodgiană
este mult mai mică decât piramida din Guatemala,
asemănările dintre caracteristicile specifice de proiectare
sunt uluitoare.
Ambele au un unghi neobişnuit de abrupt
pe care nu-l vedem în alte piramide,
Ambele au o formaţiune în trepte.
Există o scară în mijloc,
există o zonă de dom în partea de sus,
există o uşă mică care duce înăuntru
şi există o structură interioară care arată la fel.
Ai civilizaţia din Cambodgia
şi civilizaţia din Mesoamerica.
Există atât de multe paralele, este incredibil.
Este de necrezut că cercetătorii, până acum,
nu au recunoscut acele paralele.
Este posibil ca ei să fi lucrat pe baza aceluiaşi plan (design)?
Şi dacă da, de unde a venit acest plan arhitectural?
Ar putea fi faptul că aceste situri aparent fără legătură,
situate la mii de kilometri distanţă,
impărtăşesc un arhitect comun?
Cultura populară cambodgiană atribuie construirea Angkor
lui Preah Pisnokar,
o fiinţă de origine semi-umană, semi-divină.
Preah Pisnokar este fiul zeiţei lunii şi a unui muritor.
Într-o zi, ea îl duce în Rai,
unde se întâlneşte cu marele zeu Indra,
care decide că băiatul trebuie să primească o şcoală specială.
În Raiul lui Indra, i s-au dat învăţături.
Învăţături despre matematică, inginerie, arhitectură,
toate aceste diferite discipline ştiinţifice.
Un mod foarte provocator de a privi această poveste
este că Raiul lui Indra nu este doar un loc în stele,
ci de fapt o navă spaţială.
Iar Preah Pisnokar a fost instruit,
de către fiinţe extraterestre pe această navă,
în arta de a crea temple.
Potrivit teoreticienilor astronauţilor antici,
Există o paralelă interesantă
între poveştile maiaşe şi cele cambodgiene.
În manuscrisele maiaşe,
zeul Kukulkan este responsabil pentru arhitectura templului lor.
El a fost, de asemenea, creditat cu educarea oamenilor
în matematică, inginerie şi ştiinţă,
aceleaşi învăţături atribuite lui Pisnokar.
Kukulkan se presupune că ar fi venit
de pe o stea.
El este reprezentat ca un şarpe cu pene,
dar, de asemenea, este reprezentat
ca o fiinţă mare cu cască,
o cască care are raze pe ea,
şi stă pe o jumătate deschisă de ou.
El a fost profesorul, potrivit mitologiei americane din America Centrală.
El este cu siguranţă un extraterestru.
Ar putea aceşti doi arhitecţi din altă lume
să fie unul şi acelaşi?
Şi dacă da, există dovezi suplimentare despre un constructor-sef
şi în alte părti ale lumii?
În Mesoamerica,
avem zei asociaţi cu construcţia
piramidelor de acolo.
Aceasta reflectă acelaşi tip de entitate
pe care mesopotamienii au descris-o,
pe care egiptenii au raportat-o ca arhitect
care a proiectat oraşele, care a proiectat aceste structuri.
Deci, aveţi acelaşi model şi aceeaşi afirmaţie
care se repetă mereu şi mereu
pe o perioadă de cel puţin 7.000 de ani,
unde apare acelaşi tip de zeu,
planificând şi dirijând construcţia
acestor tipuri de clădiri similare.
Se pare că vorbim despre acelaşi arhitect
care pare să treacă
prin continente diferite în momente diferite.
Este interesant că atunci când începi
să priveşti toate aceste structuri
care acoperă multe mii de ani,
începi să vezi că există o relaţie.
Piramidele sunt găsite cu sutele
în aproape toate regiunile lumii,
inclusiv America Centrală, Mesopotamia, Egipt,
China şi chiar Antarctica.
Şi cele mai sacre structuri ale multor culturi
par în mod remarcabil similare.
Este izbitor că poţi călători în jurul planetei
şi poţi găsi structuri care sunt similare în structură.
De exemplu, în China, Altarul Xi'an al Cerului,
sau cercul de piatră deasupra Saksaywaman din Peru.
Pe toată planeta,
Vezi arhitectură înaltă, megalitică.
Vezi şi structuri de piatră gigantice.
O mulţime de oameni primitivi cumva sunt motivaţi,
peste tot în lume, pentru a căra
aceste blocuri gigantice de piatră care ar putea fi de 20 de tone, 100 de tone.
Şi toţi, din întreagă lume,
par că făceau acelaşi lucru.
Există un fel de mega plan
pe care-l vedem în arhitectură,
şi nu este în doar una sau două sau trei civilizaţii,
este în toate civilizaţiile.
China, India, America de Sud, este prezent.
Arheologii ne spun: "Ei bine,
Nu exista nici o legătură în acele vremuri."
Trebuia să fie ceva,
este o coincidenţă prea mare.
Deci, avem ideea că este mai mult o reţea
decât nişte structuri de sine stătătoare.
Şi au un fel de comunicare între ele.
Sunt paralelele curioase dintre structuri,
văzute în întreaga lume, cu adevărat aleatoarii,
sau ar putea fi interconectate?
Şi dacă da, a fost important
nu doar că templele au fost construite,
ci şi exact cum au fost construite?
Cusco, Peru.
Ruinele arheologice Coricanca, sau Templul Soarelui,
sunt considerate o minune a arhitecturii incaşe.
Inginerii moderni spun că precizia lucrărilor în piatră
rivalizează cu lucruri care sunt produse astăzi cu prelucrări avansate.
Dar în mod incredibil, incaşii nu erau singurii oameni antici
care să obţină o astfel de competenţă în construcţii.
La 10.500 de km depărtare, în Giza, Egipt,
vedem aceleaşi tehnici de construire
în Valea Templului de lângă Sfinx.
Să presupunem că stai în faţa templului de lângă Sfinxul din Egipt
şi te uiţi la zidăria de piatră de acolo.
Şi apoi ai capacitatea de a închide ochii
şi în clipa următoare eşti la templul Coricancha din Cusco.
Ei bine, dacă nu ai şti unde eşti,
nu ai putea spune diferenţa dintre cele două,
datorită faptului că stilurile de inginerie ale celor două temple
sunt foarte asemănătoare.
Ceea ce ai descoperi este că blocurile
sunt asamblate atât de strâns...
încât abia poţi trece o hârtie printre îmbinări.
Există aceste blocuri gigantice care nu-s doar tăiate obişnuit, rectangural, ci
aceste blocuri sunt tăiate in formă de L,
sunt extrase astfel încât să se potrivească pentru colţuri.
Ce face aceste structuri atât de impresionante
nu este doar designul lor, ci şi faptul
că au fost construite cu pietre megalitice.
Unele dintre aceste blocuri masive sunt atât de mari
ca şi inginerii de azi
nu au nici o idee cum au fost puse pe poziţie.
Blocurile de calcar de pe Valea Templului
sunt estimate că ar cântări peste 200 de tone fiecare.
Şi multe din aceste pietre trebuiau ridicate şi aşezate
chiar şi la 12 de metri deasupra nivelului solului,
sau înălţimea unei clădiri cu patru etaje.
Cu toate acestea, acest lucru nu a fost realizat doar la aceste două situri.
Pe tot globul, culturile antice au ales,
permanent,
să construiască cu blocuri asemănătoare uimitoare,
montate împreună la o distanţă minimă
intre pietrele adiacente şi fără utilizarea mortarului.
Când foloseşti aceste pietre atât de masive... este foarte, foarte nepractic.
De ce a fost asta prima lor opţiune?
De ce au ales să folosească aceste blocuri masive
când blocuri mai mici ar fi fost
mai uşor de folosit, în mod evident.
Şi mai confuz
este faptul că multe dintre aceste construcţii megalitice
au fost construite în locuri nepractice,
adesea la mii de metri deasupra nivelului mării.
Santorini, Grecia.
Cercetătorul şi editorul Giorgio Tsoukalos
a călătorit la situl arheologic Thera,
pe vârful cel mai înalt al insulei.
Arhitectura megalitică găsită aici
datează cel puţin din secolul al IX-lea î.Hr..
Acest zid există aici,
într-unul dintre locurile cele mai inaccesibile.
Pentru a ajunge aici, iei o maşină,
mergi în sus pe aceste drumuri înguste
şi apoi, o iei pe jos timp de cel puţin 45 de minute.
Şi de aici ideea că pare
că a fost doar construit dintr-un capriciu,
ceea ce, pentru mine, pare nebunesc.
Trebuie să fi fost un motiv raţional pentru care este aici.
Blocurile sunt uriaşe.
Există un bloc chiar aici
care are cel puţin 1,8 metri lungime şi unul aici,
2 metri lungime
şi sunt de aproximativ 80 de centimetri grosime,
aşa că vorbim de
blocuri de piatră care sunt la fel de mari ca şi oamenii,
cântărind aproximativ o tonă sau mai mult.
Şi avem 12 nivele de blocuri de piatră.
Doisprezece!
Acesta a fost plasat aici în mod deliberat.
Deliberat.
Nu este o coincidentă.
Cineva din carieră a spus:
"Avem nevoie de o piatră de această dimensiune,
Care se potriveşte chiar aici. "
Şi astfel de ziduri nu există numai în Grecia,
dar în Italia, în Spania,
în America de Sud şi în Egipt.
Deci, stilul construcţiei nu este similar,
este identic.
Utilizarea unor astfel de blocuri enorme
este motivul principal pentru care aceste structuri antice,
ca şi zidurile de la Thera, au supravieţuit până astăzi.
Dar de ce era atât de important să rămână în picioare
mii de ani în viitor?
Era un arhitect aici
care a avut o înţelegere completă a pietrei,
a zidăriei, de putea face lucruri extraordinare cu ea,
care să dureze o viaţă şi pentru totdeauna.
Nu numai că au construit lucruri
care au fost garantate să dureze,
dar deseori lucrau cu unghiuri neobişnuite.
Şi sunt atât de bine montate
că şi cutremurele le-ar considera foarte dificil de distrus.
De fapt, acestea sunt rezistente la cutremure.
Teoreticieni astronauţilor antici subliniază faptul că alte
elemente comune de design au fost încorporate în structuri
în întreaga lume pentru a asigura longevitatea lor,
inclusiv utilizarea pe scară largă a armăturilor metalice
inserate în tăieturi de piatră
pentru a consolida construcţiile antice.
Acest mod neobişnuit de a monta pietre mari împreună
se găseşte în Egiptul antic,
se găseşte în vechea Etiopie.
Se găseşte în India şi în Grecia şi în Italia.
Se găseşte la Angkor Wat din Cambodgia.
Se găseşte la siturile Champa din Vietnam,
şi le găsim în Peru
la Ollantaytambo şi la Cusco,
şi o vedem şi la Tiwanaku
şi Puma Punku în Bolivia.
Cele două pietre au în esenţă
un canal săpat între ele
şi există o anumită fantă în care se toarnă metalul topit.
Acum, acest lucru ridică tot felul de întrebări, deoarece,
aliajele se presupune nu ar fi fost descoperite
până în jurul anului 2500 î.Hr.
Faptul că aceste pietre datează de la cel puţin 13.000 î.Hr.
Creează o problemă enormă.
Avem aici, din nou, tehnologii comune
traversând o perioadă uriaşă de timp
pentru a se asigura că pietrele nu se prăbuşesc niciodată.
Oamenii care lucrează în diferite părti ale lumii
încercând să construiască lucruri similare
nu se gândesc neapărat la acelaşi mod
de a construi în anumite privinţe.
Similitudinile în felul în care au fost tăiate unele pietre,
piatra de temelie,
alţi factori la care oamenii nu s-ar gândi în mod necesar,
dar care apar şi să fie folosiţi
pentru a da o durată mai mare acestor structuri
cu mult peste orice aşteptare rezonabilă
că oamenii care trăiau atunci aveau să continue să le folosească,
ne spune că există cineva, poate cu o perioadă mai lungă de viaţă,
care să fie în spatele designului acestor lucruri.
Oricine a fost în spatele designului
a vrut ca aceste lucruri să dureze foarte mult timp.
Cine au fost profesorii acestor stiluri de inginerie?
Singura concluzie este că extratereştrii şi-au băgat mâna
în aceste creaţii cu mult timp în urmă.
Toate sunt făcute de om,
dar cu ajutorul sau tehnologia
oferită de extratereştri.
Dacă structurile antice găsite peste tot în lume
au fost construite pentru dura mai mult decât fiinţele care le-au construit,
este posibil ca acestea să fie menite să servească
unui scop mai mare,
unul necunoscut nici de constructorii înşişi,
ci numai de cei care i-au instruit?
Podişul Giza, Egipt.
Marea Piramidă este, fără îndoială, cea mai enigmatică structură
de pe faţa pământului.
Este singura minune supravieţuitoare a lumii antice
şi a inspirat speculaţii nesfârşite
cu privire la modul în care a fost construită şi cărui scop a servit.
Încă de la primele studii ale Marii Piramide din Egipt,
cercetătorii au fost uimiţi
de cunoaşterea matematică care este codificată
în Marea Piramidă,
de măsurătorile care sunt utilizate.
Chiar şi plasarea Marii Piramide
a provocat un mare interes printre egiptologi.
Marea Piramidă este aliniată
până la 3/60 dintr-un grad de nord,
o aliniere mai precisă decât orice altă structură de pe Pământ.
Când te uiţi la alinierea Marii Piramide,
este aliniată foarte, foarte aproape de nordul adevărat.
Chiar mai interesant este să te gândeşti,
urmărind înapoi în timp, deoarece axa Pământului
se modifică încet.
Este ceea ce noi numim "precesie".
Şi astfel, dacă a existat o schimbare în această aliniere,
s-ar putea să fie chiar mai bine aliniată la nord
în trecut, când au construit-o.
Marea Piramidă nu este doar perfect aliniată
la punctele cardinale,
plasarea sa pe Pământ este, de asemenea, aparent intenţionată.
Dacă treci câte un cerc mare
de la Marea Piramidă prin fiecare...
dintre cele 4 colţuri sau prin fiecare din cele 4 laturi,
ceea ce afli este că aceste cercuri vor
trece peste mai mult pământ al Terrei decât din oricare altă locaţie de pe Terra.
Vei afla că Marea Piramidă este în fapt localizată
în centrul zonei de pământ a planetei.
De la primul studiu precis
al Marea Piramidă din 1925,
matematicienii şi cercetătorii au descoperit
chiar şi mai profunde conexiuni
referitoare la informaţii geodezice,
sau informaţii referitoare la măsurarea
şi reprezentarea Pământului, codificate în proiectarea să.
Marea piramidă a fost construită cu un nivel
de sofisticare tehnologică mult peste
tot ce avem astăzi.
Nu au folosit inch-ul,
aşa cum folosim în mod normal în sistemul englez,
ci cotul (44 cm).
Şi ce-i interesant despre cot
este că este exact 1/25.000.000
din diametrul polar al pământului,
adică distanţa de la Polul Nord
până la Polul Sud al Pământului.
Tăiaţi-o în 25 de milioane de bucăţi
şi obţineţi un cot regal.
Este perfect.
Dacă luaţi de fapt lungimea Marii Piramide
adică o latură la nivelul solului,
dintre colţurile clădirii,
veţi obţine 365,24 de coţi
care tocmai se întâmplă să fie durata unui an terestru,
exactă (inclusiv un sfert de zi).
Măsurătorile lungimii
şi lăţimii perimetrului Marii Piramide
corespund unei fracţii exacte atât a latitudinii
cât şi a longitudinii la ecuator.
Privit la scară, aceasta înseamnă că Marea Piramidă corespunde în mod direct
cu circumferinţa ecuatorului,
precum şi cu distanţa de la Ecuator la Pol,
făcând-o un model la scară a emisferei nordice.
Recent, folosind tehnologia prin satelit,
cercetătorii şi-au dat seama de o altă
formulă avansată codificată în proiectare.
Dacă luaţi locaţia
Marii Piramide ca o coordonată,
secvenţa numerică a acestei coordonate
se potriveşte exact cu viteza luminii care călătoreşte prin spaţiu,
măsurată în metri pe secundă.
Asta e o chestie uimitoare.
Când iei în considerare cantitatea mare de informaţii
despre Pământ care este codificată în Marea Piramidă,
nu poţi renunţa la toate acestea considerându-le doar o pură coincidenţă.
Deşi Marea Piramidă din Giza oferă
un exemplu uluitor de informaţii codificate,
şi în alte situri din întreaga lume,
cum ar fi piramidele mezoamericanene
şi zigguraţii din Mesopotamia,
au fost de asemenea găsite alinieri
la punctele cardinale exacte
precum şi concepte matematice încorporate.
Aceste clădiri au fost construite sub îndrumare divină.
Acesta este un semn al zeilor.
Ei au pus anumite lucruri în aceste clădiri pentru a ne comunica
că ele nu sunt în întregime de origine umană.
Ele reprezintă ceva mai important decât noi.
Constructorii au vrut să se asigure că o generaţie viitoare
ar şti că există o discrepanţă în cunoştinţe.
Şi ceea eu ce sugerez este că toate aceste structuri antice
sunt un fel de cărţi de vizită lăsate de extratereştri.
Teoreticienii astronauţilor antici sugerează că dovezi
a intervenţiei extraterestre în construcţia
şi plasarea acestor structuri incredibile
pot fi găsite şi prin examinarea alinierii lor cu stelele.
Dacă aş vrea să las în urmă
o dovadă care să sugereze
de unde sunt, un mod ar fi, de exemplu,
prin crearea de monumente
care să fie în formă de constelaţii.
În Egiptul antic, cele trei piramide sunt aliniate
cu constelaţia Centurii lui Orion.
Piramidele nu sunt singurele monumente
care au această configuraţie specială.
Situl antic al Teotihuacan, din Mexic,
conţine, de asemenea, trei piramide orientate
pentru a se potrivi cu stelele din Centura lui Orion.
Şi în alte situri din întreaga lume au fost găsite
astfel de alinieri astronomice similare.
Au fost structuri antice
şi chiar complexe întregi,
codificate intenţionat cu principii avansate
astfel încât generaţiile viitoare să recunoască
o influenţă de pe altă lume?
Teoreticienii astronauţilor antici spun da,
dar sugerează că un scop şi mai profund
ar putea fi dezvăluit prin examinarea acestor structuri
dintr-o perspectivă extraterestră.
Saint-Jean-de-Matha, Quebec, Canada.
Mai 2010.
După studierea extensivă a manuscriselor
civilizaţiei antice maiaşă,
care a atins punctul culminant în anul 1000 d.Hr.,
studentul de 15 ani, William Gadoury
a dat de ceva uimitor.
Diagramele stelare conţinute în documente
se corelează perfect cu aspectul oraşelor maiaşe existente.
Gadoury a descoperit că există
22 de hărţi stelare în texte
care se suprapun foarte bine oraşelor...
mai exact peste 117 oraşe diferite.
Dar era o a 23-a hartă,
în care unul din oraşe
nu exista pe hartă.
Acum era foarte preocupat de asta pentru că
a simţit, stai puţin, aceasta este ca o hartă de comori,
iar "X" marchează locul.
Gadoury a găsit ciudat că numai o stea de pe hărţi
nu se potrivea cu un oraş maiaş
şi a concluzionat că poate într-adevăr există,
dar nu a fost încă descoperit.
Cu asistenţa Agenţiei Spaţiale din Canada
şi a lui Dr. Armând Larocque, specialist în teledetecţie
de la Universitatea din New Brunswick,
Gadoury a reuşit să utilizeze imaginile prin satelit
pentru a identifica coordonatele exacte
unde ar trebui să fie oraşul.
Ceea ce văd ei este ceva care te lasă mască.
Acolo este, un obiect pătrat perfect.
Este clar unghiular, este clar geometric.
Are proporţii simetrice pe ambele părti.
Acest pătrat, conform Dr. Armând Larocque însuşi,
ar putea fi fundaţia unei piramide.
Deşi arheologii încă nu au ajuns
să viziteze situl,
oraşul pierdut a primit numele K'aak Chi sau "Gura focului".
Descoperirea lui Gadoury pare să confirme
că maiaşii şi-au pus în mod precis oraşele
într-un mod care să oglindească perfect stelele de sus...
O realizare uimitoare, considerând că teritoriul
pe care l-au ocupat se întinde pe peste 120.000 de kilometri pătraţi.
Avem întreaga civilizaţie maiaşă,
fiecare din acele oraşe, perfect aliniate
cu o precizie matematică cu hărţile stelare.
Cum ar putea o cultură primitivă să facă asta?
Teoreticieni astronauţilor antici spun
că maiaşilor li s-a spus unde să-şi construiască oraşele
de către vizitatorii extratereştri,
şi sugerează că acest lucru a avut loc şi cu alte civilizaţii
în întreaga lume.
Dar nu numai stelele au determinat plasarea
de situri importante.
Multe au fost, de asemenea, aliniate chiar cu energia Pământului în sine.
Herefordshire, Anglia, 1921.
Alfred Watkins, fotograf peisagist,
face o descoperire curioasă.
Multe dintre pietrele preistorice, gorgane, forturi
şi lucrările de terasament din zonă sunt aliniate în linie dreaptă
întinzându-se pentru mai mulţi kilometri.
El defineşte termenul de "linii ley" pentru a descrie aceste aliniere,
pe care o găseşte mai târziu în toată Anglia şi Franţa.
Aceste aşa-numite linii ley trec prin
toate structurile antice de piatră,
cum sunt Stonehenge sau Avebury.
Ceva se întâmplă aici, ceva în care această idee a acestor linii
are o anumită relevantă.
Vedem că templierii au împrumutat aceeaşi ştiinţă
a acestor linii în reţea în timpul cruciadelor,
pentru ca apoi să înceapă să construiască
toate catedralele din Europa
de-a lungul acestor aşa-numite linii ley.
Culturile antice aveau această înţelegere
că lumea are linii de putere.
Culturile antice au înţeles că aceste linii de putere
sunt aproape ca nişte surse de energie,
şi prin construirea de structuri de-a lungul acestor surse de energie,
puteau aproape să le folosească puterea.
În 1992, după 30 de ani de vizitare
a pietrelor megalitice din regiunea Carnac din Franţa
şi de ascultare a istorisirilor despre liniile energetice ley,
inginerul de termodinamică Pierre Mereaux
încearcă să descopere dacă există vreun adevăr în această teorie.
Mereaux a mers de fapt la Carnac, în Franţa,
unde există cel puţin 80.000 de pietre în picioare.
Şi, ca un sceptic, a măsurat efectiv energia
din aceste pietre şi a constatat că aceste pietre efectiv acţionează
ca baterii, ca bobine, ca alternatoare.
Ele stochează energia şi, de asemenea, permit energiei să se extindă
în anumite momente ale zilei,
demonstrând că pietrele sunt construite
exact unde trebuie să fie pentru a valorifica o anumită energie.
Dacă extratereştrii i-au instruit pe strămoşii noştri
unde să-şi construiască cele mai importante structuri,
aşa cum sugerează teoreticienii astronauţilor antici,
a fost pentru a exploata puterea sitului?
Poate că pot fi găsite indicii suplimentare prin examinare
a ceea ce mulţi consideră a fi cel mai sfânt
şi cel mai controversat loc de pe planetă.
Chichen Itza, Mexic.
August 2015.
O gaură în pământ este descoperită sub
Templul El Castillo vechi de 1000 de ani.
Oamenii de ştiinţă, îngrijoraţi de stabilitatea piramidei,
încep examinări extinse ale sitului.
În timp ce investighează, au descoperit două structuri imbricate
conţinute în cadrul piramidei.
Piramida de la Chichen Itza este de fapt
nu o piramidă, ci trei.
Acestea sunt construite ca păpuşile ruseşti.
Continuă să repete aceeaşi caracteristică de proiectare,
aceeaşi metodă de construcţie,
aceeaşi unitate de măsură de-a lungul timpului..
Deci, evident, ceva a mers cu mii de ani în urmă
şi-o repetau din nou şi din nou şi din nou
ca un proces de tăiat biscuiţi.
Este o piramidă care se află în interiorul unei alte piramide.
Vedem asta şi la Marea Piramidă din Cholula,
una dintre cele mai mari piramide din lume,
chiar în marginea oraşului Mexico City.
De asemenea, vedem asta la Piramida lui Djoser
în Saqqara, în Egipt.
Deci, popoarele antice, dintr-un anumit motiv,
reconstruiau din nou şi din nou aceste structuri antice.
Pentru că se pare că se aflau într-o locaţie
care era atât de importantă.
E ceva special în locul ăsta.
În întreaga lume, dovezi ale locurilor sacre,
care s-au regăsit în culturi
şi tradiţiile religioase diferite, pot fi găsite.
Muntele Templului este considerat sfânt pentru toate religiile lumii.
Templul lui Solomon a fost construit acolo.
Mai târziu, creştinismul şi-a construit propriile biserici acolo.
Aici este locul unde profetul Islamului, Mohamed,
a avut o viziune în care a urcat în ceruri.
Şi în baza acestei viziuni
s-a proclamat Muntele Templului ca fiind sacru pentru Islam.
Dar a fost considerat sacru înaintea vechilor israeliţi
care au intrat în Tara lui Israel.
Citim în Biblie
despre întâlnirea lui Avraam cu un preot foarte ciudat
pe nume Melchizedek,
care trebuia să aibă propriul său templu acolo.
Deci a existat o legătură foarte veche
cu acest loc specific.
În Liban există templul lui Baalbek.
Mai târziu, sub control grec
au construit o structură diferită pe aceeaşi piatră de temelie
şi au numit zona Heliopolis.
Există catedrale în întreaga lume
care au fundaţii precreştine.
Se întâmplă în întreaga lume,
ceea ce înseamnă că un sit sacru are o putere proprie
care este mai mare sau mai veche
sau mai lungă decât o anumită tradiţie.
Chestie este că locaţia este ceea ce este sacru.
Ar putea fi faptul că,
la fel ca locaţiile oraşelor maiaşe
care sunt cartografiate pe baza unei reţele cosmice
şi ca liniile ley din Anglia,
aceste locuri sacre la nivel mondial,
de asemenea, sunt conectate la un proiect mai amplu?
Originile ideii unei reţele mondiale
poate fi urmărită înapoi în Grecia antică.
Filozofii ca şi Platon erau foarte atraşi de ideea
că locurile sacre antice au fost poziţionate în mod special
de-a lungul Pământului într-un mod foarte deliberat
şi s-au conformat cu ceea ce se numea o reţea mondială.
Templele nu au fost aşezate în mod accidental.
Au avut de fapt o structură şi un scop pentru ele.
În anii '60,
cercetătorul Ivan T. Sanderson a tipărit
propria grilă planetară bazată pe lucrarea lui Platon.
Alţi cercetători ai reţelei mondiale
au construi mai târziu în baza modelului său.
Ceea ce au identificat a fost că există un model geometric
care ar putea fi suprapus pe Pământ,
iar punctul de început, de obicei, pleacă
de la Marea Piramidă.
Şi de acolo iese într-o formă geometrică.
Cercetătorii ruşi au făcut un studiu complet
al tuturor structurilor mari de piatră
care au fost găsite vreodată pe Pământ,
un total de 3.300 de structuri diferite de piatră.
Şi au descoperit că fiecare dintre ele
a fost construită chiar pe una dintre liniile
din acest model geometric.
Pe această reţea sunt situri ca Stonehenge în Anglia,
megaliţii din Africa de Vest, Triunghiul Bermudelor,
piramidele din Mexic şi din Peru,
insule precum Insula Paştelui.
Oraşul bizar din Nan Madol,
se potriveşte, de asemenea, acestei reţele.
Locurile specifice de putere unde găsim piramide
şi obeliscuri şi alte structuri,
poate că nu au fost alese întâmplător.
Ar putea fi foarte bine şi faptul că fac parte dintr-un chestie integrată
iar locaţia lor este extrem de importantă.
Unii cercetători speculează că culturile antice
de pe tot globul
şi-au conectat toate templele unul de celălalt,
aproape ca o placă de circuit electronic,
unde un templu e conectat de alt templu,
care e conectat la altul, adăugă la puterea structurii
şi adăugă la puterea liniei în sine.
Când ne gândim la reţeaua electrică,
ne gândim la energia transmisă de-a lungul acestei reţele.
Şi dacă se întâmplă altceva aici?
Şi dacă e ceva mai important şi pe care nu-l vedem?
Şi dacă această reţea energetică mondială
primeşte de fapt energie din sistemul solar
sau chiar din univers?
Trebuie să vă întrebaţi,
cine este cel care supraveghează acest complex
format din toate aceste structuri de pe Pământ?
Se uită cumva la Pământ din spaţiu
şi văd cum se potrivesc aceste structuri
pe scară largă în întreaga lume.
Cine ar putea face asta, cu excepţia extratereştrilor?
Dacă plasarea structurilor pe Pământ
a fost gândită în mod specific pentru a servi
unui obiectiv extraterestru,
ar putea părţi ale acestui sistem să fie încă online în prezent?
Şi dacă da, serveşte unui scop de dincolo de Pământ?
Auckland, Noua Zeelandă, 1997.
Pilotul militar în retragere al companiei aeriene, Bruce Cathie,
îşi publică cartea "The Energy Grid" (Reţeaua Energetică).
În ea, detaliază experienţa sa observând OZN-uri
în timpul în care a activat în armata Noii Zeelande.
El a remarcat că aceste nave urmau mereu linii drepte.
După ce le-a cartografiat,
a descoperit că urmau un model distinct de reţea.
În plus, în timp ce zbura peste unele dintre aceste zone,
a observat de asemenea că diferite structuri
erau construite în mod activ de-a lungul căilor.
Bruce Cathie a menţionat
că Armata americană, începând cu al doilea război mondial,
de asemenea, şi-a dat seama
de această reţea specială, care înconjoară întreaga planetă,
şi că armata folosise anumite locuri pe Pământ
pentru a construi baze militare şi alte structuri.
Cathie a sugerat că navele extraterestre
e posibil să-şi tragă energie din reţea
şi că după cel de-al doilea război mondial şi incidentul de la Roswell,
personalul militar din întreaga lume
a devenit conştient de această conexiune OZN.
Deci, aici avem o structură de reţea antică,
probabil construită de extratereştri,
eventual pentru a-şi alimenta nava,
care este acum reconstruită în prezent
de către armată.
Ar putea fi structurile antice
din întreaga lume proiectate ca să funcţioneze împreună
ca parte a unei reţele energetice masive?
Şi arhitecţii au
lăsat intenţionat în urmă informaţii pentru ca noi să le găsim,
odată ce avem cunoştinţele tehnologice
să recunoaştem acest sistem?
Dar de ce?
Ce-au încercat arhitecţii extratereştri să ne spună?
Extratereştrii ştiau că la un moment dat în evoluţia noastră,
o societate avansată tehnologic
ar da peste toate aceste situri antice
şi văzând corelaţia lor,
ne-ar forţa să luăm în considerare
că un tip de extratereştrii
le-a arătat strămoşilor noştri unde să construiască aceste lucruri,
nu pentru ei, ci pentru noi.
Reţeaua însăşi poate, de fapt,
să fie o sursă de energie neconvenţională
pe care nu o folosim neapărat
cu tehnologia noastră în prezent.
O rasă avansată şi inteligentă a vrut să lase ceva în urmă
pentru ca noi să descoperim, care să ne dea indicii
pentru un nivel mai înalt de ştiinţă decât înţelegem acum.
Ar putea fi ideea că acest mega-arhitect
a căutat nu numai să influenţeze Pământul,
ci chiar să conecteze Pământul la ceva mai mare
sau dincolo de imaginaţia noastră.
Poate că această reţea chiar se extinde la stele
iar reţeaua mondială a Pământului se conectează cu reţeaua
altor planete, de asemenea, şi apoi integrează Pământul
într-o colonie uriaşă, dacă vreţi,
sau într-un circuit integrat în întregul cosmos.
Acest lucru va avea un impact profund pentru planeta Pământ,
atunci când această reţea este repornită,
şi nu ştim ce efect
va avea în cele din urmă pentru viitorul nostru.
Poate că acesta va fi momentul în care se vor întoarce extratereştrii.
Există cei care cred
că descoperirea unei reţele antice de energie
va oferi un salt uriaş în dezvoltarea umană.
Pentru că prin valorificarea energiei Pământului,
nu numai că vom avansa dincolo de planeta noastră,
ci şi mai departe atât de stele,
cât şi de orice ne-am putea imagina vreodată.
Traducere: BogyValy