Când atinge temperatura critică,
va levita.
Asta, pentru mine, arată ca o farfurie zburătoare.
Am putea avea ceva
cu care oamenii să călătorească?
Dacă ai suficient magnetism,
nu există limite ale dimensiunii acesteia.
Incredibil.
Vedem aici o conexiune foarte neobişnuită.
În acest sit antic din Teotihuacan,
ar putea exista o locaţie în care o tehnologie neobişnuită a fost utilizată
pentru a crea un câmp electromagnetic.
La temperaturi foarte scăzute,
mercurul manifestă acelaşi comportament.
Mercurul, de fapt, a fost primul supraconductor descoperit vreodată.
Archeologii au găsit un râu
de mercur lichid în Teotihuacan.
Deci, acolo se pare că
a existat cu siguranţă o civilizaţie antică avansată
şi acesta este cosmodromul acestei civilizaţii.
EXTRATEREŞTRI ANTICI
Sezonul 12, Episodul 07 "Oraşul zeilor"
Oraşul Mexico.
Sub capitala actuală a Mexicului se află ruinele
metropolei antice aztece, cunoscută ca Tenochtitlan.
Aztecii au dominat o mare parte din centrul Mexicului,
din secolul XIV până în secolul XVI d. Chr.,
iar Tenochtitlan este considerat a fi
prima lor aşezare oficială...
Un oraş incredibil de sofisticat,
care cuprinde un sistem de reţele de canale şi diguri.
Însă conform textelor lor istorice,
civilizaţia aztecă nu provine din acest loc.
Aztecii spun că ei au pornit
din acest loc din Nord, numit Chicomoztoc.
A fost o peşteră şi în interiorul aceteia
se află 7 caverne diferite,
iar acolo se spune că se află 7 triburi diferite.
Şi aztecii spun că ei aparţin de cele 7 triburi,
care au venit din cele 7 caverne din Chicomoztoc.
În timp ce Chicomoztoc era cândva considerat
a fi un loc mitologic,
unii savanţi cred că dovezile arheologice sugerează
că există în realitate şi că este localizat în zona
complexului antic de piramide, cunoscut în prezent ca Teotihuacan.
Locul celor 7 caverne, credem noi
că, de fapt, a fost localizat arheologic
în situl templului principal de la Teotihuacan,
numit Piramida Soarelui,
care se află chiar la Nord de Valea Mexicului.
Sub aceasta există o peşteră
cu 7 locuri diferite care se extind înspre interior.
Şi acesta este locul de unde aztecii spun
că provin strămoşii lor.
În secolul XVI,
cronicarul spaniol, Geronimo de Mendieta a consemnat legendele
populaţiei locale native.
Conform relatărilor acestora, aztecii credeau
că au fost creaţi de un grup
de zei naufragiaţi, în interiorul acestor 7 caverne.
Mendieta a scris despre o relatare a unei legende aztece.
În această relatare, el descrie un uriaş cuţit de cremene,
care a aterizat pe Pământ.
Iar Pământul tremura şi se zguduia,
în timp ce ateriza acest cuţit de cremene imens.
Apoi, aproximativ 1.600 zei au ieşit din acesta
şi ei sunt responsabili pentru apariţia civilizaţiei aztece.
Aztecii vorbesc despre numeroşii zei
care au coborât pe Pământ şi au creat oamenii.
Ei i-au creat din oasele, cenuşa şi sângele lor.
Şi ei i-au făcut oarecum după imaginea lor.
Însă i-au făcut cu un anumit scop, astfel încât să-i venereze
şi să-i slujească.
Dintr-o dată,
există o descriere a unui uriaş cuţit de cremene,
care a coborât din cer şi cineva a ieşit din acesta.
Trebuie să ne întrebăm,
dacă au fost sau nu strămoşii noştri martorii
aterizării unei forme de navă.
Dacă da, atunci, povestirea aztecă sugerează
că, într-un anumit moment al istoriei noastre,
extratereştrii au creat umanitatea.
Şi că s-a întâmplat ceva foarte ciudat în Teotihuacan.
Situată la doar 48 km nord-est de Oraşul Mexico,
complexul Teotihuacan se întinde pe aproximativ
13 km pătraţi şi este datat în secolul I d. Chr.
Este cel mai vechi şi sofisticat oraş
din Mezoamerica, o zonă care se întinde din Nordul Mexicului,
până în America Centrală.
Civilizaţia este anterioară celei Maya
cu cel puţin 100 de ani.
La apogeul acesteia, se spunea că avea
aproape 100.000 de locuitori.
A fost, de asemenea, cel mai mare oraş din întreaga emisferă vestică,
dinaintea secolului XV şi a avut rolul unui important centru
comercial şi religios pentru regiune.
Importanţa Teotihuacan-ului
nu poate fi supraevaluată.
Este Roma a Mezoamericii.
Oraşul Teotihuacan este cel care a stabilit modelul
pentru celelalte oraşe state.
Caracteristicile centrale ale complexului
sunt două piramide mari,
cunoscute ca Piramida Soarelui şi Piramida Lunii,
precum şi templul dedicat lui Quetzalcoatl,
Şarpele cu Pene.
Aceste structuri se află lângă o magistrală,
cunoscută ca şi Aleea Morţii.
Peste 200 de clădiri, platforme şi piramide
se găsesc lângă Alee.
Şi există mii de cartiere de locuinţe,
chiar în exteriorul complexului.
Însă pe cât este de incredibil Teotihuacan-ul,
nimeni nu ştie exact cine a construit această metropolă,
sau ce s-a întâmplat cu locuitorii săi.
În ciuda mărimii sale,
Teotihuacan nu prezintă nici un fel hieroglife.
Există alte culturi în Mezoamerica,
care folosesc sisteme de scriere.
Nu există nimic identic cu Teotihuacan.
Deci, nu avem o istorie concludentă
a ceea ce s-a întâmplat la Teotihuacan.
Şi nu putem găsi vreo dovadă a conducătorilor acestora.
Nu ştim cine au fost teotihuacanii iniţiali.
Nu ştim de unde au venit.
Nu ştim cum au reuşit
să dezvolte un complex imens şi desăvârşit, o citadelă...
... în mijlocul pustietăţii...
... şi să fie capabili să întreţină mii de locuitori.
Avem un sit atât de sofisticat,
care include principii inginereşti, măiestrie, artă.
De unde provin?
Unde sunt versiunile mai mici ale acestora?
Ei bine, nu găsim vreuna.
Deci, nu avem o progresie, o evoluţie,
care să arate de unde provin acestea.
Deci, trebuie să ne întrebam: de unde provin?
Am devenit condiţionaţi să privim
la aceste uimitoare opere de arhitectură în piatră şi să credem:
"O, oamenii primitiv au făcut asta şi au utilizat metode primitive,"
"cu tehnologie primitivă."
Însă va trebui să regândim presupunerile fundamentale
şi să ajungem la un nivel mai avansat de înţelegere şi anume,
că tehnologia necesară pentru a construi aceste artefacte, de fapt,
depăşeşte orice aveau ei.
Însă pe baza folclorului regiunii,
teoreticienii astronauţilor antici sugerează că,
constructorii iniţiali ai sitului să nu fi fost oameni deloc.
Toţi oamenii acestei zone au sentimentul
că acest oraş este un sit sacru conectat la un tărâm divin.
Populaţia de-a lungul Coastei erau Totonacii.
Ei credeau că locul a fost fondat
de 12 zei cereşti. Stăpânii tunetului.
Alte culturi mezoamericane din apropiere au teoriile lor.
Una dintre acestea asociază situl cu zeul Şarpe cu Pene,
Quetzalcoatl, care se spunea că a venit de pe Venus.
Aztecii au fost cei care au denumit locul
Teotihuacan... Oraşul Zeilor.
Numele vorbeşte de la sine.
Aşa că, trebuie să ne întrebăm: care zei?
Cine erau ei?
Erau ei rodul imaginaţiei strămoşilor noştri,
sau ei au văzut pe cineva?
I-a vizitat cineva
pentru a impulsiona civilizaţia?
Dacă Teotihuacan a fost, într-adevăr, fondat
de către vizitatorii extratereştri în trecutul îndepărtat,
cât de vechi ar putea fi situl?
Şi ar putea acest oraş antic să deţină dovada
unei vizite extraterestre?
În fiecare an,
milioane de turişti vizitează ruinele antice
ale Teotihuacan-ului.
Însă majoritatea nu sunt conştienţi că majoritatea clădirilor
pe care le văd în întregul complex,
au fost contruite peste structuri mult mai vechi.
Piramida Soarelui este considerată a fi formată
din 5 straturi de piramide,
unul construit deasupra celuilalt, ca şi o păpuşă Matrioska.
Curios, straturile cele mai vechi se spune că ar prezenta
cele mai avansate tehnici de construcţie.
Dovada acestei lucrări de piatră poate fi încă găsită
împrăştiată în părţile complexului,
incluzând zone marginale
din spatele Piramidei Şarpelui cu Pene.
Această stâncă imensă a fost tăiată foarte precis
de către locuitorii din Teotihuacan.
Cercetătorul local, Marco Vigato
a obţinut acces excepţional în această parte a sitului.
Ce este impresionat la aceste blocuri de stâncă...
... este dimensiunea lor imensă.
Multe dintre aceste stânci...
cântăresc peste 4...
... şi, în unele cazuri, până la 10 tone.
O altă caracteristică impresionantă a acestor blocuri de stâncă...
... este aceea că stânca însăşi este un andezit foarte dur...
... care este o rocă vulcanică foarte rezistentă.
Multe dintre aceste stânci au o suprafaţă foarte netedă...
... muchii ascuţite...
... şi colţuri.
Acestea sunt semne, complet incompatibile cu teoria...
... că unelte simple de stâncă ar fi putut fi utilizate să modeleze...
... aceşti monoliţi.
Provenienţa acestor stânci imense este necunoscută.
Unii oameni speculează că aceste stânci...
... ar fi aparţinut...
.. unei construcţii megalitice anterioare...
... care a existat în acest loc...
... înainte ca Piramida Şarpelui cu Pene să fi fost construită.
Putem observa prezenţa câtorva...
... dintre aceste blocuri de stânci megalitice...
... integrate în structura piramidei însăşi.
Aceasta este o dovadă grăitoare...
... că aceste stânci au fost refolosite.
Trebuie să fi aparţinut...
... unui strat de construcţie mult mai timpuriu şi mai vechi.
Ar putea foarte bine să fie cu mii de ani mai timpuriu...
decât situl însuşi.
Când arheologul Leopoldo Batres
a început excavarea sitului în 1884,
a descoperit că piramidele erau îngropate
la 4 m sub pământul.
El a bănuit că doar un eveniment catastrofic
ar fi putut cauza distrugerea.
A fost acoperit sub un strat adânc de pământ.
Şi trebuie să ne întrebăm de ce.
Cum a fost acoperită cu atât de mult pământ?
Ar necesita o perioadă mare de timp
ca Natura s-o facă.
Sau a existat o inundaţie catastrofică.
Trebuie să te întrebi:
a existat un cataclism major,
care s-a produs aici în preistorie?
Posibil chiar Marele Potop,
despre care se relatează în diverse mitologii din lumea întreagă?
Asta ar putea însemna că Teotihuacan
este, de fapt, cu mii de ani mai vechi
decât ceea ce afirmă arheologii.
Conform relatărilor consemnate
de cronicarii spanioli,
când s-au întâlnit cu localnicii,
aztecii credeau că sunt unul din cele 7 triburi,
care au fost create de zei după momentul
când lumea a fost purificată
pe parcursul unui eveniment catastrofic.
Ei erau ultimul grup care au părăsit cavernele,
unde au fost creaţi pentru a repopula lumea.
Teotihuacan este locul unde ei cred
că zeii au creat umanitatea şi toate lucrurile,
precum şi Soarele, pe care ei îl consideră a fi "al 5-lea Soare".
Aztecii au avut o cosmologie care cuprindea 5 ere.
Acestea erau ere solare, care după 5.000 de ani
şi fiecare se sfârşea într-un dezastru.
A 4-a eră s-a numit "Soarele de Apă"
şi a fost guvernată de zeiţa Chalchiuhtlicue.
Ea era zeiţa care, la finalul erei,
a revărsat Potopul asupra Pământului
şi a inundat totul.
Dacă originile sitului
sunt cu mii de ani mai vechi
decât sugerează arheologii oficiali,
ar putea aceasta explica de ce,
chiar după decenii de excavări,
ei nu au găsit dovezi
despre cine erau conducătorii sitului?
Şi ar putea, de asemenea, să facă lumină
asupra noilor descoperiri uimitoare?
Octombrie, 2003.
Ploi torenţiale se scurg printre ruinele
acestui complex piramidal antic...
lăsând un canal de scurgere cu diametrul de 1 m,
la fundaţia uneia dintre cele mai importante structuri ale sitului:
Templul Şarpelui cu Pene.
Arheologii au început imediat explorarea cavităţii.
Ceea ce au găsit este tunelul
care duce din afara templului
până la drumul central de sub templu.
A fost foarte astupat,
probabil de către teotihuacanii înşişi.
Însă a fost un proces lent de excavare.
La jumătatea drumului în josul tunelului,
am găsit aceste două camere pe părţile laterale.
Pe cum coborau,
ei au găsit mai multe camere la final.
Iar acelea conţineau lucruri incredibile.
Erau acolo multe statui de jad.
Şi ceramică.
În aprilie, 2015,
după aproape 12 ani de excavări,
arheologul Sergio Gómez şi echipa sa
au făcut o altă descoperire şocantă.
Exact sub centrul piramidei,
ei au localizat un puţ imens cu mercur lichid.
Ceea ce face asta atât de interesant
este că mercurul nu poate exista în forma lui în Natură.
Există un material mineral numit cinabru,
iar pentru a obţine mercurul,
trebuie să-l extragi din cinabru,
ceea ce necesită un proces complex, care include temperaturi înalte.
Este un element foarte toxic.
Este dificil de extras.
Deci, logisticile acestui proces sunt incredibile.
Cum a fost transportat acolo?
De unde a provenit şi cu ce scop?
De asemenea, cum manipulau strămoşii noştri mercurul lichid,
fără să fie omorâţi?
Destul de interesant, singurul alt sit
care prezintă mercur lichid este în China,
în interiorul mormântului primului împărat.
Cum e posibil să existe mercur lichid într-un mormânt în China,
iar acum ei au descoperit mercur lichid
în Teotihuacan?
Cineva trebuie să pună întrebarea: pentru ce era folosit?
Mercurul lichid este un supraconductor,
iar în era noastră tehnologică, această clasă de elemente
este utilizată în aplicaţii inovatoare,
cum ar fi generarea de energie liberă, imagistica medicală avansată,
şi proiecte de transport de ultima oră.
Însă de ce ar exista acolo cantităţi imense de mercur,
găsite sub o piramidă veche de 2.000 de ani?
Ar fi putut servi unui scop tehnologic?
Mai, 2013.
Cu doar 2 ani înaintea descoperirii uimitoare
a mercurului lichid de la Teotihuacan,
arheologul Sergio Gómez şi echipa sa
au realizat o altă descoperire ciudată:
sute de sfere metalice suflate cu aur
împrăştiate în acelaşi tunel
de sub Templul Şarpelui cu Pene.
Sferele diferă în diametru
de la doar 2.5 cm până la 13 cm.
Acolo existau sute de acestea.
La exterior, ele erau din pirită arsă.
Şi la interior, ele sunt din lut.
De fapt, întreaga cameră pare a fi umplută
cu rămăşiţe din această pirită aurie sau aurul proştilor.
Nu am mai văzut niciodată ceva asemănător.
Nu ştiu ce sunt aceste obiecte şi nici ce înseamnă.
Din câte ştiu, nu am mai găsit o astfel de cameră
niciunde în Mezoamerica
şi cu siguranţă niciunde în Teotihuacan.
Este o enigmă pe care nici eu şi nici vreun alt coleg al meu
nu ştim cum să o rezolvăm.
Una dintre descoperirile analizei acestor sfere aurite
a fost că aceste substanţe din interiorul lor nu pot fi identificate
şi nici asociate cu alte substanţe cunoscute pe Pământ.
Arheologii înşişi nu-şi pot explica
cum au fost formate acestea,
de ce există material organic în interiorul lor,
sau ce scop au avut.
Trebuie să ne întrebăm ce sunt aceste piramide
şi această întreagă structură.
Ce sunt aceste sfere aurite?
Şi de ce există mercur în interiorul acestei piramide?
Este ca şi cum un fel de tehnologie extraterestră
este utilizată la Teotihuacan, însă noi nu o înţelegem.
Recentele descoperiri ale mercurlui
şi inexplicabilele sfere aurite,
doar amplifică misterul sitului.
În 1906, arheologul Leopoldo Batres a descoperit
straturi de mică răspândite în complexul Teotihuacan.
Descoperirea straturilor acestui material,
care este utilizat în aplicaţii electrice şi termice,
i-a uimit pe cercetători, deoarece nu a mai fost găsit
în nici o altă arhitectură antică.
În două locuri diferite din Teotihuacan,
am descoperit straturi de mică.
Primele relatări ale acestora au fost acelea ale lui
Leopold Batres care a descoperit aceste straturi mari de mică
deasupra Templului Soarelui.
De la acea primă descoperire,
întregile camere placate cu mică se presupun că au fost găsite
în diferite locaţii de-a lungul Aleii Morţii,
însă zonele sunt acum interzise vizitatorilor.
Încă de la sfârşitul anilor '90, guvernul mexican...
... a sigilat de atunci această porţiune din sit.
Deci, sub aceste porţi de metal...
... este posibil să găseşti mică.
Aici, din câte putem vedea, aici sunt numeroase canale...
... care curg sub fundaţia acestei încăperi.
Toate aceste canale de scurge au fost probabil utilizate...
... pentru a transporta apă spre încăperile cu mică.
Este foarte sugestiv că această cameră să fi avut...
... o utilizare tehnologică...
... care necesită o căldură foarte mare.
În anii '70, scriitorul şi cercetătorul Erich von Daniken
a explorat pentru prima dată aceste camere de mică.
Am fost ghidat acolo de un arheolog local, care aprecia cărţile mele
şi a spus că poate să-mi arate un mister.
Exista o încăpere, care are un tavan
şi are, desigur, 4 pereţi.
Şi în aceşti 4 pereţi poţi vedea mica.
Această mică este adăugată artificial.
Este ca o izolaţie.
Prima dată există stâncă, apoi urmează un strat de mică,
de aproximativ 10 cm şi apoi din nou stâncă.
Din această încăpere unde se afla mică, există o gaură,
iar gaura este izolată cu mică.
Şi mi s-a spus că gaura este orientată
spre interiorul piramidei mari...
Piramida Soarelui din Teotihuacan.
Asta va fi descoperirea următoare.
În prezent, mica este folosită ca şi un izolator termic
în industriile electronice şi aerospaţiale.
Are proprietăţile unice de a fi un bun conductor
de electricitate, precum şi un izolator de căldură,
deoarece poate rezista la temperaturi,
ce depăşesc 980 ° C.
Noi folosim în prezent mica în tehnologia avansată.
Deci, trebuie să ne întrebam
de ce există acolo o încăpere din mică la Teotihuacan?
Este foarte sfărâmicioasă,
însă incredibil de rezistentă la căldură.
În primul rând, de ce a fost nevoie acolo de mică?
Pare a exista o corelaţie, totuşi,
între mică, mercurul lichid
şi aceste globuri sau sfere, care toate tind
să evidenţieze o utilizare a tehnologiei avasate.
Ce ştiau ei,
cum de ştiau aceasta e doar speculaţie,
însă pare că ei aveau nevoie de aceste materiale
pentru ceva anume şi le-au utilizat.
Trebuie să ne întrebăm, suntem martorii unei tehnologii?
Vedem componentele acesteia,
care nu sunt compatibile cu o cultură primitivă.
Piramidele
şi diversele componente pot fi parte dintr-un
sistem tehnologic sofisticat.
Teoreticienii astronauţilor antici susţin
că mercurul, mica
şi sferele suflate cu aur pot fi oarecum conectate,
şi reprezintă componentele unui dispozitiv mai mare.
Ei sugerează că dovada suplimentară
poate fi găsită la locul sitului, prin examinarea rămăşiţelor
unei explozii antice.
Teotihuacan.
De-a lungul Aleii Morţii,
numeroase structuri prezintă dovada
unui foc catastrofic,
care a ars porţiuni din complexul templului.
Stricăciunile au fost atribuite
unei revolte de la sfârşitul secolului al VI-lea,
chiar înainte ca întreaga populaţie să dispară complet,
fără a lăsa vreo urmă.
Această structură, în special,
în ciuda multor restaurări moderne...
... încă mai prezintă dovada unui foc devastator...
... care a distrus oraşul...
Modelul distrugerii...
... pare a fi mai mult concentrat...
... în jurul zonelor din apropierea Aleii Morţii...
... şi în preajma piramidei principale.
Conform arheologului Leopoldo Batres,
care a explorat situl la finalul secolului al XIX-lea,
distrugerile sunt prea răspândite
pentru a fi atribuite unor simple torţe cu flăcări,
ceea ce a determinat cercetătorii să analizeze explicaţii alternative.
Multe explicaţii includ posibilitatea ca...
... locuitorii antici din Teotihuacan
... au captat energie.
Asta a cauzat o eliberare bruscă de energie...
care s-a sfârşit cu acest foc devastator.
Ar putea descoperirile ciudate
de mică şi mercur din cadrul sitului
să ajute la confirmarea teoriei că urmele de arsuri pe care le vedem
de-a lungul Aleii Morţii
provin de la o anumită explozie mecanică?
Teoreticienii astronauţilor antici spun că da
şi sugerează că similar cu Marea Piramidă din Egipt
şi alte situri din întreaga lume,
structurile de la Teotihuacan au servit cândva
ca şi centrale electromagnetice de energie.
Cercetătorii au propus că piramidele
construite în întreaga lume, sunt, de fapt, centrale energetice.
Aceasta se bazează pe noua noastră cunoaştere
că acestea, de fapt, sunt create
pentru a capta energia Pământului
şi apoi să o distribuie lumii.
Teotihuacan se încadrează perfect în acest tipar.
Este construit peste caverne,
are mercur şi mică încorporat în structura sa,
şi ştim că zeii au venit şi au plecat din acest loc.
Deci, când punem toate piesele împreună,
privim la Teotihuacan ca la un alt exemplu
al centralelor de energie ale zeilor.
Dacă a fost un sistem tehnologic,
care genera multă energie,
ar fi putut fi o disfuncţionalitate a acestuia.
Dacă acolo a există energie, mica găsită la sit
avea rolul să o izoleze,
iar mercurul... care a fost găsit, de asemenea, la sit...
pare să fi fost utilizat.
Probabil a existat un anumit accident acolo,
la un moment dat.
Dacă Teotihuacan a funcţionat ca şi o centrală de energie antică,
generând energie electromagnetică,
ce rol a avut mercurul lichid...
Descoperirile recente de la sit...
Se încadrează într-un astfel de scenariu?
Există povestiri despre mercur care era utilizat în nava spaţială.
Şi unele dintre epopeele antice indiene
relatează despre mercur, ca făcând parte din vimane
şi din mecanismele acestor nave.
Deci, aici avem ideea că acest mercur,
care a fost găsit în siturile arheologice
este, într-adevăr, parte din propulsia unei nave,
pe care extratereştrii au utilizat-o aici, pe Pământ.
Los Angeles, California.
Februarie, 2017.
Fizicianul James Lincoln a experimentat
cu supraconductori, cum este mercurul
şi s-a produs efectul levitaţiei,
în prezenţa unor curenţi electromagnetici puternici,
cum ar fi cei bănuiţi să fi fost generaţi
de către centralele de energie ale piramidelor antice.
Scriitorul şi cercetătorul David Wilcock
i-a vizitat laboratorul,
pentru a vedea cum creează electromagnetismul un mediu,
care îi permite mercurului să leviteze.
- Bine te-am găsit. - Încântat de cunoştinţă. Da.
Demonstraţia va folosi
un material supraconductor
pentru a înlocui mercurul, din cauza toxicităţii sale.
Ce voi vedea aici?
Acum, una dintre caracteristicile unui supraconductor
este aceea că dacă atinge temperatura sa critică,
când devine suficient de rece,
va levita deasupra unui câmp magentic.
Asta este incredibil.
Putem să îl facem să se rotească.
Aceasta este caracteristica comportamentului oricărui supraconductor
în prezenţa unui câmp magnetic.
Generează electricitate, care curge în bucle
în interiorul unui supraconductor.
- De aceea pluteşte. - Uau!
Nu există nici o limită superioară
a vitezei cu care poate merge acesta.
Deci, există o curgere a curentului
în disc, în timpul mişcării?
Da. Odată generaţi aceşti curenţi electrici,
mişcarea este liberă şi permanentă,
şi durează atât timp cât îl menţii rece.
Uau! Foarte, foarte interesant.
Deci, dacă ai mercur aici
şi îl răceşti foarte mult, acelaşi tip
de efect se va produce, sau vom observa ceva diferit?
Va putea obţine acelaşi efect,
dacă vom reuşi să-l răcim suficient de mult.
Ok.
Mercurul este, de asemenea, un supraconductor.
De fapt, a fost primul supraconductor
- descoperit vreodată. - Ok.
Iar acesta poate fi oriunde, în orice poziţie,
indiferent că-l pun înainte sau înapoi,
ori chiar răsturnat, tot va funcţiona.
Iar aici îl putem observa
stând perfect fixat, deplasându-se pe traiectoria sa.
Acum, asta e, într-adevăr, impresionant.
Asta, pentru mine, seamănă cu o farfurie zburătoare.
Seamănă foarte mult cu o farfurie zburătoare.
De fapt, o poţi folosi pentru a evita obstacolele,
similar cum ai utiliza orice tehnologie plutitoare.
Deci, aici voi pune nişte resturi pe pistă
şi să vedem dacă poate să treacă peste această grămadă de beţe.
Desigur.
- Fără probleme. - Nici o rezistenţă.
Mda, deci, ţi-l poţi imagina că zboară peste păduri,
dacă este suficient de mare
şi dacă reuşeşti să ai suficient magnetism la suprafaţă
ca efectul să se producă.
Incredibil.
Dacă această tehnologie ar putea fi mărită,
am putea avea ceva care să permită oamenilor
să o piloteze ca pe o navă?
Mda. Dacă menţii supraconductorul rece.
- Huh. - Şi îţi imaginezi
că trebuie să aibă un rezervor cu azot lichid.
Corect.
Şi dacă ai suficient magnetism pe o suprafaţă,
nu există limită a dimensiunii acestuia.
Deci, dacă există o metodă să realizezi această
unitate de răcire autonomă permanentă,
teoretic, cel puţin, va putea
să facă ceea ce face acum perpetuu?
Ei bine, da.
Va dura cât timp va rămâne rece.
Oamenii au deja supraconductoare care durează ani de zile,
cu curenţi care curg prin acestea.
Şi dacă există locaţii care sunt destul de reci,
atunci, vor funcţiona.
- De exemplu, spaţiul din Univers. - Corect.
Observăm o conexiune foarte intrigantă aici.
Teotihuacan poate fi o locaţie
în care tehnologia neobişnuită a fost utilizată
pentru a crea un câmp electromagnetic.
Şi prin urmare, zona din jurul piramidei
ar fi putut fi o zonă în care levitaţia
să fi fost amplificată pentru o farfurie zburătoare,
care utiliza mercurul lichid ca şi combustibil.
Teotihuacan ar fi putut fi Cape Canaveral-ul acelor vremuri.
În prezent, majoritatea centrelor spaţiale
sunt construite cât mai aproape de ecuator,
pentru a beneficia de avantajul rotaţiei Pământului.
Iar Teotihuacan este destul de aproape de ecuator,
iar astfel ar fi un loc ideal
ca şi cosmodrom pentru vehiculele extraterestre,
care aterizează şi decolează
Este posibil ca Teotihuacan
să fi funcţionat ca un fel de cosmodrom extraterestru,
capabil să genereze energie electromagnetică,
pentru a alimenta nava interstelară propulsată cu mercur lichid?
Probabil că dovezi suplimentare pot fi găsite
prin examinarea unei hărţi planetare codificate în aplasarea oraşului.
Martie, 2017.
Arheologii continue să sape sub complexul piramidei,
în încercarea de a răspunde la multe mistere
din Teotihuacan.
Descoperirile mercurului lichid,
a pereţilor căptuşiţi cu mică,
şi artefacte ciudate cum sunt sferele aurite
evidenţiază posibilitatea că o societate avansată
a ocupat cândva acest oraş.
Însă unii cercetători sugerează că dovezi şi mai importante pot fi găsite
prin analizarea amplasării întregului complex.
Trei structuri importante aflate în Teotihuacan
au fost identificate ca fiind aliniate cu cele 3 stele din Centura Orionului,
o conexiune care este, de asemenea, oglindită
în amplasamentul de piramide din Platoul Giza, din Egipt.
Şi poziţionarea magistralei,
cunoscută ca Aleea Morţii,
este orientată spre constelaţia Pleiade.
Însă probabil cea mai intrigantă conexiune
a fost propusă în anii '70,
de inginerul american Hugh Harleston Jr.
În 1972, Hugh Harleston
a întreprins un studiu al sitului.
Şi a încercat să determine matematic
dacă poate să stabilească sau să descopere
o unitate standard de măsură la Teotihuacan.
Concluzia la care a ajuns Harleston,
în toate măsurătorile sale, este că a găsit numere constante.
Şi a descoperit că acestea reflectă
principiile matematice care includ unităţi, intervale,
şi distanţele planetelor.
A descoperit derivaţia Sistemului Solar
cu planetele, distanţele lor precise una de alta,
aranjate în distanţele dintre
monumentele acestui complex.
Harleston a remarcat că intervalele
dintre structurile importante corespund cu exactitate
distanţelor dintre diversele planete.
Acesta este motivul raţional
pentru poziţionarea acestor artefacte
şi doar când le faci măsurătorile
vei înţelege dovada convingătoare
că aceasta este menită să fie
o hartă exactă a sistemului nostru solar.
Chiar distanţa centurii de asteroizi
dintre Marte şi Jupiter a fost reprezentată corect,
prin devierea râului San Juan prin sit.
Harleston a crezut
că un canal artificial a fost realizat prin Teotihuacan,
pentru a reprezenta centura de asteroizi,
ceea ce nu era ceva cunoscut pentru oamenii antici.
Oricine a construit Teotihuacan,
au avut informaţii detaliate despre sistemul nostru solar
şi o cunoaştere pe care oamenii antici nu ar fi putut-o obţine.
La 5,6 km distanţă,
deasupra zonei montane Cerro Gordo,
Harleston a localizat, de asemenea, ruinele templului Xóchitl,
care sunt situate în linie dreaptă faţă de Aleea Morţii.
Harleston credea
că acest templu reprezenta matematic
că există o planetă dincolo de Pluton,
de două ori mai îndepărtată decât Pluton,
care orbita cumva în jurul sistemului nostru solar.
În mod straniu, în 2016,
savanţii care studiează planetele,
de la Institutul de Tehnologie din California au anunţat
că au găsit dovada existenţei
unei planete necunoscute dincolo de Pluton.
Ar putea aceasta decoperire să ofere o credibilitate suplimentară
teoriei conform căreia locuitorii din Teotihuacan
au avut o cunoaştere profundă a sistemului nostru solar
şi că situl a avut scopul unui cosmodrom antic,
care ar putea fi activ şi în prezent?
4 mai 2015.
Un turist care vizita complexul de piramide din Teotihuacan,
a fotografiat Piramida Soarelui.
Nu a observat nimic, până nu a revăzut imaginea
şi a remarcat două obiecte ciudate, care plutesc desupra piramidei.
La o analiză detaliată,
acestea par să fie nave discoidale argintii.
Ceea ce este ciudat legat de cele două OZN-uri fotografiate
deasupra Piramidei Soarelui din Teotihuacan
este că după doar 10 secunde,
a fost realizată o altă fotografie şi acele două obiecte au dispărut.
Deci, cu siguranţă, nu discutăm aici despre baloane Mylar.
Nu mai pluteşte nimic aici pe cer.
Şi dacă ar fi fost baloane Mylar, ei bine,
acestea nu s-ar fi deplasat aşa de rapid, încât să dispară.
A existat o îndelungată istorie
a observaţiilor OZN şi a evenimentelor neobişnuite
în Teotihuacan, mai ales în jurul piramidelor,
care probabil atrag cumva OZN-uri
şi extratereştri.
Se întâmplă mai multe în Teotihuacan,
decât înţeleg arheologii?
Ar putea exista acolo secrete despre trecutul nostru extraterestru,
lăsat pentru noi ca să-l descoperim în acest oraş antic?
În Teotihuacan,
până în prezent, a fost excavat doar 10 %.
Ceea ce înseamnă că 90 % rămâne să fie dezgropat.
Cât mai există acolo în sit?
Nu ştim.
Însă trebuie să ne întrebăm, dacă vom continua şi vom persista,
s-ar putea să găsim artefactele, componentele,
care vor începe să reconstituie întregul
şi probabil ne vor conduce la un concept mult mai clar
despre cine erau aceste fiinţe care au construit asta?
Nu ştim ce vor găsi
în viitor, însă bănuiesc
că vor realiza nişte descoperiri uimitoare.
Există multe lucruri în trecutul nostru pe care nu le înţelegem,
însă este posibil ca răspunsurile, sau unele dintre ele,
să fie la Teotihuacan.
Este posibil ca,
complexul antic din Teotihuacan
să fi fost un cosmodrom extraterestru?
Ar putea păstra combustibilul,
care a fost utilizat pentru a alimenta nava extraterestră?
Probabil secretele din Teotihuacan
vor fi în final dezvăluite la timp,
pentru ca strămoşii extratereştri ai umanităţii să se întoarcă.
Traducerea: Rebisaum Sincronizare: BogyValy