Acest proiect a fost inspirat
dintr-un text care este vechi de cel puţin 1.800 de ani.
Vehiculul nostru a prezentat o ascensiune pozitivă,
ca şi un avion.
Deci, informaţia conţinută
în textele antice este, într-adevăr, precisă.
Acum, acesta este un text medical voluminos
şi este considerat baza
medicinei tradiţionale indiene.
Oh, deci, asta este baza medicinei ayurvedice ?
Da. Cartea asta a fost scrisă
cu mai mult de 100 de ani înaintea lui Hipocrate,
părintele Medicinei moderne.
Incredibil.
Există informaţie despre ştiinţă,
tehnologie şi medicină
păstrată în India antică.
De unde au primit strămoşii această informaţie ?
Extratereştri. Oameni de pe altă planetă.
EXTRATEREŞTRI ANTICI
Sezonul 12, Episodul 11 "Vocile zeilor"
India.
Domiciliul a peste 1.3 miliarde de oameni.
Este a două dintre cele mai populate ţări din lume.
Deşi este locaţia
a unora dintre cele mai vechi civilizaţii ale omenirii,
India a trecut, în ultimii ani,
prin modernizări rapide.
Oraşul Bangalore, de exemplu,
este centrul a mii
de companii de Tehnologie a Informaţiei ( I.T. )
şi a fost considerat unul dintre cele mai
tehnologizate oraşe din lume.
Însă aceste progrese coexistă, de asemenea,
cu originile antice ale ţării.
Aproximativ 80 % din populaţia Indiei
practică Hinduismul.
Iar pentru credinţa hindusă,
zeii lor nu sunt creaturi mitologice,
ci fiinţe în carne şi oase,
care au fost prezente, câteodată, aici pe Pământ.
Pentru oamenii indieni,
esenţa religiei lor este importantă
pentru organizarea vieţii acestora.
Mulţi dintre credincioşi, în prezent,
nu le consideră aceste relatări ca fiind fanteziste, ci ca şi istorie.
Ei le înţeleg la propriu,
că zeii au păşit pentru fiinţele umane
şi au răspândit cunoaştere.
În tradiţia hindusă,
aceşti zei antici nu sunt consideraţi
doar fiinţe simbolice sau mitologice.
Ei sunt consideraţi a fi fiinţe în carne şi oase,
care au coborât din cer şi au existat în viaţa reală.
Esenţa Hinduismului
este păstrată cu grijă în cele mai antice texte ale Indiei.
Şi conform tradiţiilor acestora,
aceste texte sunt relatările
transmise direct de zeii înşişi
şi doar transcrise de către oameni.
Această colecţie include Vedele,
sau Scripturile hinduse, precum şi alte manuscrise
scrise în limba sanskrită veche.
Exegeţii vedici sugerează că, cunoaşterea
referitoare la arhitectură, ştiinţă,
tehnologie, armament, şi medicină
sunt păstrate în detalii meticuloase în aceste opere.
Originile textelor vedice
aparţin de timpul cosmic.
Acestea au existat
de milioane de ani.
Se crede că, cunoaşterea
provine direct de la zei.
Vedem un manual al zeilor.
Privim la darul unei inteligenţe superioare,
care pare că ne-a furnizat un ghid practic
de care să beneficieze umanitatea
de pretutindeni.
Însă dacă textele antice ale Indiei
sunt, într-adevăr, atribuite zeilor extratereştri,
ce fel de informaţie conţin acestea ?
Sirpur, India.
Templul Surang Tila.
Această structură,
care aparţine de secolul al VII-lea d. Chr.,
a fost dezgropată după ce a fost îngropată
de un cutremur puternic,
care s-a produs în secolul al XI-lea d. Chr.
Deşi restul zonei
a fost acoperită complet, structura însăşi
a rămas în mare parte intactă.
Arheologii zugerează
că aceasta se datorează tehnicilor avansate de construcţie,
cunoscute ca şi arhitectura ayurvedică sau vedică,
utilizate de constructorii săi.
Principiile pe care ei le-au utilizat,
derivă din proiectele ştiinţei antice,
care aparţin de textele antice indiene.
În martie 2017,
cercetătorul şi teoreticianul astronauţilor antici, Giorgio Tsoukalos
a călătorit în India,
pentru a se întâlni cu arheologul Dr. Arun Sharma,
care conduce săpăturile.
Asta este minunat.
Acestea sunt treptele.
Treptele ...
... nu sunt drepte.
Pe margini sunt ridicate ... au fost ridicate.
Acesta este efectul cutremurului ...
... care s-a produs aici în secolul al XI-lea d. Chr.
Însă restul oraşului a fost complet distrus.
Zău ?
Acum, asta este considerată
arhitectură ayurvedică, chiar aici ?
Da, arhitectură ayurvedică.
Templul este construit din stânci grele ...
Şi îmbinate cu pastă ayurvedică ...
... care este atât de puternică, încât chiar după 1.600 de ani ...
... încă este intactă.
Asta e uimitor. Huh.
Ok.
Deşi majoritatea sitului
a fost renovat prin utilizarea betonului modern,
blocurile îmbinate cu pastă ayurvedică
pot fi încă găsite.
Aici, poţi vedea între cele 2 stânci ...
... nu există spaţiu.
Deci, aici a fost aplicată pastă ayurvedică.
Pare a fi asemănător cu un ... anumit fel de adeziv.
Ah, da, este un adeziv.
Nu s-au mişcat din loc.
Este o îmbinare permanentă.
Dacă vrei să dureze mult timp ...
... utilizezi modelul antic,
nu cimentul. Cimentul are durata de viaţă de 70 de ani.
Substanţa asemănătoare adezivului se spune că formează o legătură,
care este de cel puţin 20 de ori mai puternică decât betonul.
Însă constructorii moderni nu au dorit
să susţină ideea că o astfel de realizare antică
ar putea fi superioară materialelor moderne de construcţii.
Uau, priveşta la asta.
Minunat.
Instrucţiunile detaliate
pentru realizarea acestei paste pot fi găsite
într-un text antic indian, cunoscut ca şi Mayamatam ...
Un manuscris dedicat tehnicilor de construcţie.
Informaţia conţinută în document
este considerată că a fost furnizată oamenilor
de către Mayasura, regele antic al semizeilor,
care se spune că supraveghea
diverse proiecte de construcţie pe Pământ,
inclusiv oraşele din cer.
Acum ne aflăm în faţa Sfintei Sfintelor ...
Şi chiar la intrare se află deschizătura.
Asta, chiar aici ?
Curios, există o şi mai uimitoare
dovadă rezistentă la cutremur prezentă în sit,
care indică faptul că o cunoaştere avansată
a fost utilizată la construcţia acestuia.
Localizate în puncte cheie, în cadrul templului Surang Tila,
se află puţuri de 24 m lungime,
proiectate să formeze un spaţiu izolat,
care poate diminua impactul evenimentelor seismice.
Cartea în care toate acestea sunt descrise ...
... îţi voi arăta. Da, te rog.
Aceasta este cartea. În regulă.
Este în două volume. Uau !
Două volume. Toate detaliile sunt oferite.
Oh, uau, asta e mare.
Este o carte imensă.
Şi acest text există de 4.500 de ani ?
Care a fost transmis pe cale orală.
Când a apărut scrisul, a fost transcris.
În opinia dvs, de unde provine această cunoaştere ?
Cei care sunt mai avansaţi ...
de pe alte planete ...
Îhî.
au vizitat Pământul ...
Şi cred că le-au oferit ...
... ceva cunoaştere localnicilor.
Şi credeţi că această cunoaştere
provine din stele ?
Cred ...
... că a existat o implicare a acestor extratereştri.
Asta e uimitor.
Conform credinţei hindu,
tehnicile de construcţie utilizate
la templul Surang Tila
sunt doar un exemplu al tehnologiei avansate
detaliate în textele sankrite antice.
Alte opere se spune că, conţin informaţie,
ce depăşeşte posibilitatea omului antic ...
Probabil furnizează chiar o dovadă concretă
a activităţii extraterestre pe Pământ.
Valea Indusului. Nord-vestul Indiei şi Pakistan.
Iunie 2011.
Paleontologii descoperă un craniu vechi de 4.300 de ani,
care prezintă multiple orificii în acesta.
Remarcabil, ei concluzionează
că acestea sunt semne că operaţia pe creier a fost realizată.
Şi chiar pare că operaţia a reuşit,
deoarece rana prezintă semne de vindecare avansată.
În India antică, ei realizau
forme incredibile de medicină
şi intervenţii chirurgicale pe oameni.
Intervenţii cum ar fi operarea craniului.
Ce este fascinant referitor la acesta este ...
această formă de cunoaştere medicală avansată
este foarte, foarte veche.
Iar ei puteam să utilizeze tehnicile
de vindecare a oamenilor.
Exegeţii vedici sugerează nu doar că
hinduşii antici puteau să realizeze chirurgie pe creier,
ci şi alte intervenţii avansate.
Şi o mare parte din această cunoaştere medicală
a fost consemnată într-un text sanskrit,
care datează din anul 800 î. Chr.
Cunoscut ca şi Sushruta Samhita.
În 2017, într-o bibliotecă din Mahabalipuram, India,
Giorgio Tsoukalos
se întâlneşte cu un coleg teoretician al astronauţilor antici,
Praveen Mohan, pentru a examina textul.
Acum acesta este un text medical voluminos,
care conţine informaţie
despre mai mult de 11.000 de boli.
Descrie aproximativ 700 plante medicinale,
64 prescripţii din resurse minerale,
57 prescripţii din resurse animale,
şi este considerată fundamentul Ayurveda,
medicina tradiţională indiană.
Oh, deci, acesta este baza
medicinii ayurvedice, chiar aici. - Da, da.
Am reuşit să găsesc un pasaj. Am crezut că-l vei considera,
- ştii, interesant. - Îhî.
Chiar aici.
Acum poţi vedea când menţionează
că intervenţiile chirurgicale sunt de 8 feluri.
Acestea sunt incizie, extirpare, răzuire, puncţie,
luarea de mostre, extracţie,
secretarea fluidelor şi chiar sutură.
- Deci, imaginează-ţi, avem sutură acum 2.600 de ani. - Îhî.
Iar această carte a fost scrisă
cu mai mult de 100 de ani înaintea lui Hipocrate,
părintele Medicinii moderne.
Asta e uimitor. Şi cum a fost această informaţie obţinută ?
Adică, care este povestea acesteia ?
Ei bine, titlul Sushruta Samhita
înseamnă că autorul Sushruta
nu este cel real.
Nu el a scris cartea asta.
El a obţinut informaţia de la un personaj numit Dhanvantari,
care era o fiinţă din altă lume.
Dhanvantari este considerat
a fi medicul zeilor
şi părintele Medicinii ayurvedice.
Dhanvantari însuşi are o origine divină,
asociată cu rotirea oceanului de lapte.
Rotirea mării de lapte
se referă, probabil, la galaxia Calea Lactee.
Dhanvantari a ieşit din aceasta
şi apoi a fost zeul Medicinei.
Iar el, apoi a oferit fiinţelor umane
această cunoaştere a Medicinei.
Dhanvantari s-a spus
că a venit din Calea Lactee.
Şi astfel, dintr-o dată, avem o conexiune
cu această zeitate care soseşte din Calea Lactee.
Ei bine, ce vreţi mai mult ?
Cunoaşterea conţinută în acest document,
cunoscută ca şi Sushruta Samhita, a fost adusă aici
de un vizitator extraterestru.
Medicina ayurvedică este considerată
una dintre cele mai vechi şi cea mai detaliată ştiinţă a vindecării.
Este posibil ca aceasta să fi fost, într-adevăr, furnizată omenirii
din surse extraterestre ?
Teoreticienii astronauţilor antici spun că da
şi sugerează că alte texte dezvăluie în mod evident
această conexiune extraterestră.
Universitatea din Mumbai.
Kalina, India.
Januarie 2015.
Congresul Ştiinţific Indian
a prezentat conferinţe despre diverse discipline tehnice
unei audienţe formate din inginerii experţi ai Indiei.
În lista de prezentări a fost inclusă
o conferinţă despre "Tehnologia Aviaţiei Indiei Antice",
susţinută de pilotul în rezervă şi instructor de zbor,
căpitanul Anand J. Bodas.
În conferinţa sa, căpitanul Anand Bodas le-a spus tinerilor ingineri
că ei ar trebui să reconstruiască, ceea ce este oferit în textele vedice antice,
deoarece în domeniul aviaţiei,
există menţionate dispozitive mult mai avansate,
decât ce avem noi în prezent.
Aceasta a fost o conferinţă foarte controversată,
deoarece avem o tabără care crede
că civilizaţia antică a Indiei
a avut o incredibilă tehnologie de zbor
şi mai există o altă tabără,
care spune că asta este nebunie, nonsens.
Însă ceva s-a întâmplat
în urmă cu multe, multe, multe mii de ani.
Iar ei au prezentat dovada şi faptele documentate
că au avut maşini zburătoare,
care puteau să realizeze lucruri incredibile.
Cum ştiu ei asta ?
Căpitanul Bodas este doar ultimul
dintr-o succesiune de cercetători, care sugerează
că textele antice conţin informaţii
despre tehnologie pierdută referitoare la vehicule aeriene,
adesea menţionate în texte ca şi "vimane".
În 1895, cu 8 ani înainte
de lansarea cu succes de către Fraţii Wright a maşinei lor zburătoare,
exegetul sanskrit Shivkar Talpade
a testat un avion pe care l-a realizat doar pe baza informaţiei
obţinute din scrierile indiene antice.
Talpade, în India,
a fost un student al scripturilor vedice.
Iar el a decis să încerce să construiască
una dintre ambarcaţiunile zburătoare vimana,
care erau înfăţişate în scripturile vedice.
Primul avion a lui Talpade
s-a numit "Marutsakha",
ceea ce înseamnă "prietenul vântului".
El a reuşit să piloteze acest avion
în faţa a mii de oameni, pe plaja din Mumbai.
Legenda relatează că el a zburat
timp de 30 de secunde, la altitudinea de 457 m.
Fraţii Wright au atins altitudinea de doar 36 m, timp de 12 secunde.
Dacă asta este adevărat, va schimba dramatic istoria aviaţiei.
Însă ce este şi mai interesant este că şi-a realizat proiectul
pe baza a ceva scris cu mii de ani înainte
ca omenirea să se fi gândit că zborul era posibil.
În 2017, Kavya Vaddadi,
un inginer proiectat de avioane din Delhi, India,
a reuşit să recreeze Marutsakha,
ca un model digital 3D, folosind aceeaşi informaţie conţinută
în textele pe care Talpade le-a studiat.
Ea i-a transmis fişierul digital
inginerului de sisteme aerospaţiale, Travis Taylor,
astfel încât el a reuşit să imprime 3D, pentru a-i testa
proprietăţile aerodinamice într-un tunel de vânt.
Însă cum se va comporta acest proiect antic
când va fi testat ?
Universitatea din Irvine, California.
Aprilie 2017.
Inginerului aerospaţial, Travis Taylor,
a obţinut un model al unui avion
al cărui specificaţii ale proiectului sunt bazate exclusiv
pe informaţiile obţinute
din textele indiene antice, care se crede
că au fost scrise în anul 500 î. Chr.
El o va analiza într-un tunel de vânt,
pentru a stabili dacă este o maşină funcţională.
Deci, explică-mi ce vom testa aici cu acel tunel de vânt.
Ok, deci, aici este modelul nostru al vehiculului aerospaţial.
Este conectat la această valvă.
Armătura are un ecartament de forţă deasupra.
Însă vom avea un flux de aer, care va trece peste aceasta
la aproximativ 80 km / oră. Ok.
Şi apoi vom măsura forţele contrare acesteia,
pentru a stabili dacă va zbura sau nu.
Şi, deci, care sunt semnele pe care le cauţi,
pentru a determina dacă acesta este,
de fapt, un sunet aerodinamic ? Corect.
Deci, vom măsura forţa normală.
Iar forţa normală este în urcare sau coborâre.
Dacă începe să urce, atunci asta va fi interesant,
deoarece se va înălţa
şi astfel vei obţine zborul. Ştii, când avionul
se ridică şi începe să se deplaseze, este din cauza ascensiunii.
Un alt aspect este că nu vreau să-l văd
cum se mişcă dezechilibrat pe orizontală
sau pe verticală,
deoarece asta va însemna că este instabil.
În regulă. Ei bine, s-o facem.
S-o pornim şi să vedem ce se întâmplă.
Mda, s-o facem.
- Fluxul va atinge viteza. - Mda.
În timp ce este testată la vânturi de 80 km / oră,
ambarcaţiunea manifestă o ascensiune uşoară,
însă se menţine stabilă.
Nu se clatină de pe o parte pe alta.
Ok.
Senzorii înregistrează măsurători ale diverselor forţe,
precum şi forţa de rotaţie şi gradul de înclinare, pentru a determina
cât de aerodinamic este acest obiect.
Arată foarte stabil.
În regulă.
Deci, să ne uităm la rezultate.
Deci, ce s-a întâmplat pe parcursul testului a fost forţa normală,
ceea ce este atunci când măsurăm ascensiunea,
care a fost pozitivă, între 13 şi 27 grame de forţă.
- Ceea ce înseamnă că măsurăm ascensiunea. - Ok.
Deci, vehiculul nostru din experimentul tunelului de vânt
a prezentat o ascensiune pozitivă similară cu cea a unui avion.
Te aştepţi la aceste rezultate de la o formă ca şi aceasta ?
Ei bine, pentru mine, forma arată ca un obiect ascensional.
Însă nu vei şti niciodată, până nu realizezi experimentul.
Iar noi avem acum rezultatele experimentale, care confirmă că este.
Deci, asta e partea interesantă.
Şi ce le spui celor care contestă
ideea că această informaţie a fost obţinută
dintr-un text care este vechi de cel puţin 1.800 de ani ?
Singurul lucru pe care îl poţi spune
este că am realizat un experiment ştiinţific corespunzător.
Iar rezultatele au evidenţiat
că forma realizată din acele texte
este o structură aerodinamică funcţională.
Modelul avionului realizat
prin utilizarea detaliilor obţinute din textele indiene antice
a dovedit că poate zbura.
Este posibil ca, prin studierea textelor indiene antice,
să putem fi capabili să recreăm tehnologia avansată,
care a existat acum mii de ani în India ?
Teoreticienii astronauţilor antici sugerează
că textele pot conţine şi detalii
despre o navă spaţială avansată.
Exegeţii hinduşi evidenţiază că povestirile despre călătoria spaţială
pot fi găsite în paginile
textelor sanskrite antice.
Există chiar şi mărturii detaliate
despre oameni intrând în ambarcaţiuni zburătoare
şi transportaţi în alte sisteme solare.
În textul antic ishnu Purana,
Domnul Vishnu decide să-l ia pe Dhruva, o fiinţă umană,
într-o călătorie interstelară.
Ştim asta, deoarece este menţionat precis
că Dhruva va fi dus dincolo
de planetele Mercur şi Venus,
şi chiar dincolo de alte stele.
Conform textului,
el a parcurs 7 sisteme solare
într-o ambarcaţiune fizică
şi, în cele din urmă, a ajuns în sistemul solar
şi pe planeta Vishnu Loka,
de pe care se spune că a venit Vishnu.
Deci, aici avem povestirea despre extratereştri,
care duc un om într-un alt sistem solar.
Deşi există puţine detalii
despre ambarcaţiunea Dhruva cu care a fost transportat,
exegeţii au remarcat că anumite descrieri
ale vehiculelor spaţiale pot fi găsite în toate textele.
În 2014,
într-un articol din Jurnalul Tehnologiei
Ingineriei şi Inovaţiei,
intitulat "Motorul vedic cu ioni",
o echipă de savanţi aerospaţiali au formulat teoria că,
ceea ce este descris într-un text vechi de 1.000 de ani,
numit Samarangana Sutradhara,
reprezintă un motor modern cu vortex de ioni de mercur,
utilizat pentru călătorie spaţială.
În textul Samarangana Sutradhara,
există o descriere a unui motor care utilizează mercurul,
ce se roteşte într-un vortex
şi foloseşte căldura de la, probabil, puterea solară
pentru a crea o anumită posibilitate de zbor.
Mă gândesc că acesta este asemănător cu un motor cu ioni.
Conceptul motoarelor cu ioni a existat, de fapt,
de mai mult de 100 de ani.
Acum, modul în care funcţionează este gazul de xenon,
care este ca şi heliul sau neonul, însă mai greu,
fiind introdus într-o cameră, aici.
Şi este ionizat, ceea ce înseamnă că este încărcat electric.
Şi odată ce este încărcat electric, un voltaj
aplicat între această reţea şi unul aplicat în partea opusă,
va face ca xenonul să acţioneze motorul.
Ei bine, acţiunea xenonului care se deplasează în această direcţie,
generează o reacţie, ce propulsează ambarcaţiunea spaţială
în direcţia opusă.
Şi astfel propulsorul cu ioni deplasează ambarcaţiunea spaţială.
Încălzim ionii
şi apoi îi accelerăm în partea din spate a ambarcaţiunii spaţială.
Generează o cantitate redusă de propulsie,
însă pe o perioadă îndelungată.
Şi din acest motiv motoarele cu ioni sunt perfecte
pentru călătoria spaţială.
În 2007, NASA a lansat ambarcaţiunea spaţială Dawn,
care utilizează o rachetă convenţională chimică în mai multe etape
pentru a decola de pe Pământ,
iar apoi comută pe un motor cu ioni,
pentru călătoriile sale prin spaţiul cosmic.
Decisiv pentru acea misiune a fost propulsorul cu ioni.
Şi îşi obţine energia de la panourile solare.
Deci, avem acest propulsor cu ioni energizat solar
cu acest vortex în centrul acestuia, care se deplasează
spre centura de asteroizi
şi care este descris în textele sanskrite.
Dacă informaţia care descrie
o tehnologie pierdută anterior şi lăsată intenţionat
pentru a fi redescoperită de către oameni,
suntem noi destul de avansaţi pentru a o reproduce ?
Şi dacă da, există alte realizări dincolo
de călătoria spaţială antică, pe care savanţii au reuşit
să le folosească ?
Mahabalipuram, India.
În timp ce se află în biblioteca locală
cu colegul teoreticienilor astronauţilor antici, Praveen Mohan,
Giorgio Tsoukalos studiază primele exemplare
ale unora dintre cele mai importante texte ale Indiei.
Şi acum lasă-mă să-ţi arăt cealaltă carte.
Aceasta este Bhagavad Gita.
Printre textele cele mai importante este Bhagavad Gita,
care face parte din epopeea de 13.000 de pagini,
numită Mahabharata,
care cuprinde 19 cărţi distincte.
Istoricii consideră că textul a fost scris în jurul anului 500 î. Chr.,
deci, această carte este veche de 2.500 de ani.
- Ok. - Însă conform "mitologiei",
aceasta se presupune că a fost scrisă acum cel puţin 10.000 de ani.
Ok.
Este o carte foarte renumită, iar unii oameni chiar spun
că ştiinţa atomică este ascunsă în această carte.
Nu doar oamenii simpli, ci şi fizicienii moderni.
Deci, argumentul este că cunoaşterea,
de exemplu, a atomului este inclusă într-o carte ... - Îhî.
- Da. - ... care este veche de cel puţin 2.500 de ani ?
Iar unele povestiri menţionează
că a fost oferită de o fiinţă din altă lume. - Da.
- Ok. - Chiar Robert Oppenheimer,
care este părintele bombei atomice,
a fost fascinat de această carte. - Îhî.
- Zău ? Uau ! - Da.
Ok, asta este interesant.
Jornada del Muerto Desert, New Mexico.
16 iulie 1945.
În mijlocul poligonului de teste militare
din deşertul Alamogordo,
savanţii au detonat prima armă nucleară creată de om.
Distrugerea nu a avut comparaţie cu o altă armă cunoscută de om.
Părintele bombei atomice a fost J. Robert Oppenheimer,
conducătorul Proiectului Manhattan,
un program guvernamental secret creat
pentru a dezvolta o astfel de armă.
Când Oppenheimer a văzut testul nuclear reuşit
şi a înţeles ce armă teribilă a dezlănţuit,
a citat din Bhagavad Gita :
"Am devenit moartea, distrugătorul lumilor." ( Bhagavad Gita 11:32 )
Interesul lui Oppenheimer în literatura sanskrită antică
a început când a fost profesor
la Universitatea Berkeley din California
şi i-au fost prezentate textele
de către renumitul exeget Arthur W. Ryder.
Sub îndrumarea lui Ryder,
Oppenheimer a studiat profund scripturile vedice
şi a devenit expert în sanskrită.
Conform biografilor săi,
a păstrat o carte tipărită a Bhagavad Gitei pe raftul său cu cărţi
şi era cunoscut că le oferea prietenilor săi exemplare ale acesteia, ca şi cadouri.
Una dintre ideile care se regăsesc
în cadrul scripturilor vedice, în Bhagavad Gita,
se referă la datorie.
El a simţit că era datoria sa să facă asta,
chiar dacă s-a gândit că va fi un lucru teribil, pe care îl va realiza,
prin dezvoltarea acestei noi arme nucleare.
Deci, el a crezut că face parte dintr-un ciclu cosmic,
iar noi va trebui să facem asta pentru a avansa.
Probabil el ştia că prin dezvoltarea bombei atomice,
ne vom reconecta, de fapt, la tehnologiile
la care am fost expuşi în urmă cu mii de ani.
Una dintre ideile principale găsite în cadrul textelor indiene
este conceptul caracteristicii ciclice a existenţei,
care odată ce finalizează un ciclu cosmic,
va începe din nou.
Însuşi Oppenheimer a înţeles
că el îndeplinea, într-un fel, un anumit destin antic
şi că această armă va fi utilizată, în final,
pentru a opri un război important, ceea ce s-a şi întâmplat.
A întrerupt total desfăşurarea celui de-al Doilea Război Mondial.
Într-un fel, el a considerat că, oarecum,
a îndeplinit un destin care a provenit
dintr-o sursă aparent supranaturală,
cum ar fi zeii extratereştri, care au influenţat India antică.
Dacă munca lui Oppenheimer la crearea bombei atomice
a fost inspirată de textele indiene antice,
ar putea asta însemna că arme similare au existat, de fapt,
pe Pământ în urmă cu mii de ani ?
Deşertul Thar.
Rajasthan, India. 1992.
Inginerii care realizează eşantionarea solului unui sit,
unde se va construi un ansamblu de locuinţe,
au decoperit un strat gros de cenuşă radioactivă sub pământ.
Analiza suplimentară a dezvăluit că, contaminarea se întinde
pe o suprafaţă din deşert de 7 km pătraţi.
După împrejmuirea zonei,
savanţii au dezgropat un oraş,
care avea clădiri demolate complet.
Savanţii au descoperit o cenuşă redioactivă,
care cred ei este veche de 8.000 - 12.000 de ani
şi care prezintă dovada unei explozii nucleare în timpurile antice.
Asta este foarte interesant, deoarece textele sanskrite
descriu exact acest tip de incident în această zonă,
în timpurile antice.
În Ramayana,
una dintre epopeele sanskrite antice importante,
o armă puternică a zeului Brahma, numită Brahmastra,
este descrisă ca având o putere imensă
şi avea rolul de a arunca distrugerea din cer.
Brahma a furnizat această armă eroului Rama,
ca un sprijin final, după ce toate mijloacele de război convenţional
au eşuat în lupta sa împotriva regelui demonilor.
Brahmastra reprezintă cea mai ucigătoare armă care a existat
în istoria umanităţii.
Este ca un dispozitiv nuclear, care poate fi detonat
şi care apoi va avea un efect devastator.
Odată ce explodează, efectele sale se răspândesc peste multe animale
şi apoi acestea cad moarte.
Şi, de asemenea, oamenii încep să-şi piardă unghiile,
părul, şi nu pot respira.
Rama lansează arma Brahmastra deasupra Dhrumatulya.
Este acceptat de obicei că acesta este în Rajasthan,
în Pakistan.
Este al 19-lea cel mai întins deşert din lume.
Oferă stratul de cenuşă radioactivă,
descoperit recent în deşertul Thar din Rajasthan,
dovada că povestirile consemnate
în scripturile antice sunt reale ?
Război nuclear, călătorie spaţială, ambarcaţiune zburătoare ...
ar putea fi dezvăluită o dovadă suplimentară despre
trecutul nostru tehnologic în textele indiene antice ?
Şi dacă da, sunt acestea doar un ghid
care ne impulsionează, ca un avertisment
pentru soarta iminentă a omenirii ?
Ranakpur, India.
Templul jainist Chaumukha.
Construit în secolul al XV-lea d. Chr., acest lăcaş de cult
este dedicat primului zeu maestru al Jainismul, Rishabhanatha,
care este considerat a fi civilizatorul fiinţelor umane,
pe care le-a învăţat scrisul, matematica,
ştiinţa, şi agricultura.
Jainism este religia antică indiană,
care precede Hinduismul.
Jainiştii şi hinduşii au un sistem de credinţe similar
referitor la caracteristica ciclică a Universului, a Karmei
şi a reîncarnării, deşi venerează zei diferiţi.
Pentru jainişti, căutarea cunoaşterii este esenţială
pentru eliberarea lor spirituală.
Iar iconografia templului are rolul de a simboliza
realizarea de către Rishabhanatha a iluminării cosmice.
Cea mai stranie reprezentare din templul aflat în Ranakpur
nu este pe podeauă, nu este pe pereţi,
ci este pe tavan.
Tavanul este aproape similar cu imaginile
Marelui Accelerator de Hadroni,
un accelerator de particule din Elveţia.
Când privim la sculpturile tavanului,
observăm ceva care are o structură ciudată radială.
Este circulară. Există benzi în interiorul benzilor.
Şi apoi avem aceste linii care se unesc
către centru.
Acum, există o asemănare mult mai evidentă
între sculputuri şi ceea ce vedem, de fapt,
în Marele Accelerator de Hadroni.
Lung de 27 km, Marele Accelerator de Hadroni,
sau L.H.C. ( Large Hadron Collider ), este cel mai mare şi mai puternic
accelerator de particule din lume
A fost creat pentru a ciocni protonii
la viteze de aproximativ 1 miliard de km / oră,
asemănătoare vitezei luminii.
Energia totală produsă de ciocniri se crede
că reproduce stările similare celor care au existat
în momentele de după Big Bang ( "Marea Explozie" ),
eveniment care este considerat de mulţi savanţi că a fost responsabil
de creaţia Cosmosului.
Prin examinarea acestor ciocniri, savanţii pot încerca să răspundă
la întrebarea referitoare la apariţia Universului.
Super Acceleratorul de Hadroni :
scopul său este de a reproduce, practic,
condiţiile Big Bang-ului,
când a fost Universul creat prim dată.
Însă una dintre îngrijorări este că din momentul în care refacem
condiţiile similare Big Bang-ului de la începutul Universului,
unele lucruri care erau în preajmă
la începutul Universului,
nu vrem să le întâlnim.
Iar acesta este un lucru foarte dificil,
de a întâmpina atâtea necunoscute.
Munca în acest tărâm subatomic, sau mecanica cuantică,
poate fi atribuită celor doi cercetători ştiinţifici ...
fizicianul austriac Erwin Schrodinger
şi fizicianul german Werner Heisenberg.
Conform biografilor, atât Schrodinger, cât şi Heisenberg
au fost influenţaţi de textele indiene antice.
Heisenberg a spus oficial
că teoria cuantică nu va părea atât de neobişnuită
pentru cineva care este un student al Vedantei,
al scripturilor sacre hinduse.
Ei bine, de ce ar fi spus el aşa ceva ?
Hinduşii au o modalitate foarte interesantă
de a privi lumea, inclusiv acest concept
al realităţii cuantice prin ceea ce ei numesc "trutis",
ceea ce semnifică particulele extrem de mici, care în final,
formează întreaga realitate fizică pe care o cunoaştem cu toţii.
Este fascinant cum aceste texte foarte vechi
sunt încă importante în prezent
şi, de fapt, pot fi în mare măsură responsabile pentru progresul
din mecanica cuantică de la începutul secolului al XX-lea.
Asta sugerează că
cultura care a scris acele texte
avea cunoştinţă despre mecanica cuantică.
Textele hinduse reflectă, într-un anumit fel,
sau prevestesc, lucruri care vor apărea mai târziu.
Probabil aceşti oameni au fost ghidaţi de către extratereştri
pentru a proteja acea cunoaştere, astfel încât în timpurile noastre
vom privi la aceasta şi vom remarca asemănarea.
Şi trebuie să remarcăm posibilitatea
că aceasta este un cadou care ne-a fost oferit
de către aceşti extratereştri pentru un scop divin măreţ.
Textele pot avea rolul unor ferestre către viitorul nostru,
precum şi un avertisment, conform căruia,
dacă nu ne modificăm calea pe care ne aflăm,
va putea fi catastrofic.
Dacă extratereştrii i-au instruit pe strămoşii noştri
să înregistreze cunoaşterea tehnologică avansată pierdută
şi principiile,
a avut rolul de a fi un ghid
pentru era noastră iluminată ştiinţific ?
Sau ar putea fi, mai degrabă, un avertisment
pentru a ne împiedica să repetăm greşelile trecutului ?
Dacă da, ce spun textele
despre viitorul omenirii ?
New Delhi, India.
Exegeţii Misiunii Naţionale a Manuscriselor
au început traducerea şi conservarea
a ceea ce ei estimează a fi peste 4 milioane
de texte antice rare, care conţin diverse discipline,
inclusiv ştiinţa antică.
Multe dintre aceste texte au fost păstrate pe frunze de palmier
şi sunt considerate a fi răspândite în locaţii necunoscute
de-a lungul subcontinentului.
În prezent, mai puţin de 10 % din scrierile antice
al Indiei au fost publicate.
Şi nimeni nu este sigur ce secrete se ascund
în aceste manuscrise rămase nedescrifrate.
Este posibil ca traseul viitorului nostru
să fie dezvăluit prin studierea
acestor texte indiene antice ?
Aceste texte ar trebui studiate,
în timp ce evoluăm într-o lume care este plină cu atât de multe necunoscute,
iar scripturile vedice sunt un depozit vast de cunoaştere.
Iar prin ignorarea acestora, cine ştie ...
Am putea omite ceva vital.
Ne-ar fi de mare ajutor
să revenim la textele hinduse
şi să înţelegem că probabil am mai fost aici, înainte.
Textele vedice ne oferă cheia pentru a progresa.
În schimb, ar putea fi la fel de bine ca prin ignorarea acestora
să ne punem în pericol
şi asta ar putea, de fapt, să ne aducă sfârşitul.
Ce cred că este, într-adevăr, important aici
este că suntem mai atenţi la aceste texte antice
şi încercăm să învăţăm ce putem din acestea,
deoarece zeii, extratereştri,
ne-au oferit această informaţie.
Conţin vocile zeilor,
aşa cum sunt scrise în paginile textelor Indiei antice,
informaţii lăsate pentru a le descoperi,
sau acestea transmit cunoaştere,
pe care noi va trebui s-o evităm ?
Pentru teoreticienii astronauţilor antici,
un fapt este sigur ...
Trecutul extraterestru al omenirii
furnizează cheia pentru viitorul acesteia.
Un viitor prin care vom evita cu succes
greşelile strămoşilor noştri,
sau care ne va avertiza în legătură cu greşelile mortale,
pe care suntem destinaţi ... să le repetăm.