Forţe ciudate, nenaturale...
Acesta este momentul în care aţi experimentat vortexul timpului?
Atunci a început.
Misterioase dispariţii...
Ei găsesc urme în zăpadă. Traseele se opresc în mijlocul lacului. Ele au dispărut complet.
Ar putea fi găuri negre nu numai în univers, ci şi aici pe Pământ?
Şi dacă da, ar putea uşura vizita extraterestră?
În cele din urmă, ea rupe ţesătura spaţiului şi a timpului.
Şi acolo se dezlănţuie tot iadul.
Extratereştri antici Sez.13 ep.04
Găurile negre ale pământului
Menlo Park, California.
May 2017.
Oamenii de ştiinţă care lucrează la Laboratorul Naţional de Accelerator SLAC,
declanşează cel mai puternic laser cu raze X, de la o moleculă.
Se căutau să vadă ce s-ar întâmpla dacă ai luat un atom cu mulţi electroni
şi l-ai lovit cu o rază X de înaltă energie.
Ai putea să scoţi electronii din orbită în jurul atomului
şi să produci ceva care ar avea foarte puţini electroni?
Dar sistemul s-a comportat foarte diferit, decât era de aşteptat.
La început, experimentul mergea aşa cum a fost planificat.
Electronii sunt eliminaţi din orbitele lor, cum ar fi bilele de pinballs.
Dar apoi, într-un cvadrilioane de secundă, o forţă puternică suge electronii într-un gol
şi molecula explodează în mod dramatic.
Şi ar începe să suge brusc toţi electronii din restul moleculei
într-o manieră pe care tocmai n-o anticipaseră.
Electronii au fost apoi comprimaţi şi apoi au atras alţi electroni în proces.
Şi, prin gol, arată ca o gaură neagră.
O gaură neagră?
O regiune a spaţiului care prezintă un câmp gravitaţional atât de puternic încât nimic,
nici măcar lumina, nu poate scăpa de el?
În principiu, sunt doar o grămadă de masă înghesuiţi într-un spaţiu foarte mic.
Ce înseamnă asta?
Asta înseamnă că există un câmp gravitaţional foarte puternic în jurul lor.
Lumina nu poate scăpa nici măcar.
Şi asta se numeşte "gaură neagră".
Când cineva se roteşte în ecuaţiile găurii negre, se face un fenomen mult mai exotic.
Ce se întâmpla atunci, este un vârtej, în jurul găurii negre, un vârtej de spaţiu-timp.
Şi aici am văzut ceva care seamănă cu o gaură neagră,
cu excepţia faptului că nu era gravitaţională.
Era electromagnetic.
Adică, a folosit puterea fasciculelor laser.
Cum este posibil?
Se pare că în teoria lui Einstein, nu doar gravitaţia, ci orice formă de energie...
Dacă este suficient de concentrată...
Ar putea deveni o gaură neagră.
Timp de decenii, de la descoperirea lor, oamenii de ştiinţă au crezut mult
că găurile negre ar putea există doar în spaţiul cosmic.
Dar dacă ar fi adevărat, cum se poate simula într-un laborator bazat pe Pământ?
În mod normal, atunci când ne gândim la găurile negre,
ne gândim la o stea prăbuşită şi de o masă mare.
Dar, cu aceste noi experimente, ne arată că găurile negre pot fi create în moduri diferite,
inclusiv cu energie electromagnetică sau pulsuri de energie înalta într-un laborator.
Astfel, găurile negre ar putea fi în orice loc.
Există zone din jurul Pământului pe care noi nu le înţelegem,
care au caracteristici neobişnuite similare cu o gaură neagră
şi astfel este posibil ca aceste locuri să fie şi găuri negre.
Dacă găurile negre pot exista aici pe Pământ, ar putea ca prezenţa lor să ajute
la explicarea numeroaselor rapoarte despre fenomene ciudate, de mii de ani?
Pe Pământ au existat poveşti despre dispariţia timpului la oameni,
sau despre salturile la o viteză mult mai mare decât a avionul sau ambarcaţiunea lor
Şi asta ridică întrebarea, dacă se aplica lucruri foarte ciudate în vecinătatea unei găuri negre.
Poate se deschide un vortex.
Poate într-un fel de pasaj şi alte tărâmuri şi dimensiuni care există în jurul nostru.
Teoreticienii astronauţilor antici sugerează, că dovezile incredibile ale oamenilor
care iau călătorii prin portaluri spaţiu-timp, există în texte antice din întreaga lume.
Un astfel de exemplu poate fi găsit în Vechiul Testament al Bibliei Evreieşti
şi implică povestea lui Moise pe muntele Sinai.
Ceva foarte bizar s-a întâmplat pe muntele Sinai.
Există o legendă antică care spune că atunci când Dumnezeu îl cheamă pe Moise în cer,
un nor a coborât.
Şi apoi, în mod curios, afirmă că o uşă se deschide în nor, iar Moise a intrat.
Uşa s-a închis în spatele lui, iar el s-a înălţat.
Conform Bibliei, Moise urcă timp de 40 de zile şi 40 de nopţi.
Nu mănâncă, nu bea, nu doarme.
Au trecut 40 de zile pentru noi pe Pământ.
Cât timp a petrecut Moise în ceruri?
Care a fost gaura de la muntele Sinai?
Se pare că norul era un tip de dispozitiv de transport în contextul unui vortex deschis.
Întregul munte părea să fi fost supus unei modificări radicale a legilor fizice normale
care ne guvernează.
Dacă asta are o intelect literal, atunci o uşă spre cer ar fi fost o modificare
a structurii spaţiului aşa cum o înţelegem astăzi, eventual a timpului în sine.
În lumina înţelegerilor noastre moderne, trebuie să reanalizăm ceea ce ne învaţă de fapt Biblia.
Dacă găurile negre pot şi există pe Pământ, ce impact ar avea acestea?
Ar putea deschide porţi care, dacă ar fi fost exploatate,
ne-ar permite să călătorim repede înainte şi înapoi, prin spaţiu şi timp?
Şi dacă da, au fost folosite de extratereştri, pentru a vizita Pământul de secole?
Poate că pot fi găsite indicii suplimentare, prin examinarea cunoştinţelor antice
despre vârtejurile puternice sculptate în piatră.
Spaţiu.
26 martie 2016.
Hitomi, un satelit de astronomie cu raze X, lansat de Agenţia Japoneză de Explorare Aerospaţială,
cu doar cinci săptămâni mai devreme, începe să se rotească necontrolat.
Sistemul de control al altitudinii la bord nu este capabil să încetinească rotaţia
şi în decurs de o oră, satelitul se rupe în zeci fragmente şi se prăbuşeşte de pe orbită.
În ancheta care a urmat, apare un factor semnificativ:
sistemul Star Tracker al satelitului, proiectat să-l menţină în mod corespunzător orientat,
având dificultăţi când satelitul trecea printr-un câmp de radiaţii înalte
cunoscut sub numele de Anomalia Atlanticului de Sud.
Câmpul magnetic al pământului este generat adânc în interiorul său
prin mişcări de fier lichid şi alte substanţe,
curenţii termici generaţi de o dezintegrare radioactivă în miez şi altele.
Este un fenomen foarte complex.
Ceea ce vedem la suprafaţă arată ca un câmp magnetic al unui magnet.
Dar se pare că există un fel de imperfecţiune care este foarte profundă
şi creează o inversare foarte restrânsă a câmpului magnetic al Pământului.
Aceasta se numeşte anomalia din Atlanticul de Sud.
Astronauţii care zboară prin această regiune...
...sau sateliţii, sunt expuşi unui câmp foarte scurt, dar intens de radiaţii.
Cuprinzând zona magnetosferei deasupra unei mari părţi a Americii de Sud,
precum şi a oceanului Atlantic,
anomalia din Atlanticul de Sud a provocat probleme cu navele spaţiale de zeci de ani.
Din acest motiv,
Staţia Spaţială Internaţională, necesită protecţie suplimentară atunci când trece prin ea
şi de ce laptopurile NASA, au căzut atunci când nava spaţială zboară
prin nivelurile sale intense de radiaţii.
Când treceţi prin anomalia din Atlanticul de Sud, se întâmplă lucruri ciudate.
Sunt sclipiri de lumină. Electronicele va funcţiona defectuos.
Chiar şi navele spaţiale trebuie să fie protejate în special pentru a trece prin această zonă.
Deşi oamenii de ştiinţă înţeleg natura anomaliei din Atlanticul de Sud,
există dezacord cu privire la efectele acesteia.
Există şi un număr crescut, care crede că poate crea şi vortexuri
care pot modifica atât timpul cât şi spaţiul.
Natura a găsit praguri şi uşi, pe care oamenii nici măcar nu le ştiu existenţa
care se pot deschide în aceste circumstanţe specifice.
Dacă cineva poate schimba direct spaţiul-timp cu câmpurile electromagnetice,
natura însăşi, din cauza câmpurilor electromagnetice enorme pe care le dezvoltă în timp,
poate, de exemplu, să-şi creeze propria gaură neagră electrodinamică
sau soluţii rotative de gaură neagră.
Mulţi teoreticieni ai astronauţilor antici sprijină această afirmaţie
şi sugerează că strămoşii noştri au fost atât de conştienţi
de faptul că şi-au sculptat numeroase reprezentări de piatră în întreaga lume.
Ingá, Brazilia.
Aici este o formaţiune veche de stânci, cunoscută sub numele de Piatră Ingá.
Formaţiunea este acoperită cu simboluri sculptate,
care sunt de origine şi de semnificaţie necunoscute.
Dar unii cercetători susţin că cel puţin parţial au descifrat sculpturile
şi arată că cei care le-au făcut au avut cunoştinţe avansate despre astronomie şi fizică.
În râul Ingá din Brazilia,
găsim această piatră incredibilă, de 45 m şi de 3,6 m înălţime.
Este acoperită cu sculpturile cele mai impecabile, foarte detaliate, dar total misterioase.
Nu ştim cine le-a creat exact şi în ce scop.
Sunt cele mai ciudate sculpturi pe stâncă, la suprafaţă.
Există şi alte petroglife şi geoglife în jurul pietrei Ingá
iar unele dintre ele au de-a face cu constelaţiile:
Crucea Sudului, Calea Lactee, constelaţia Orion şi alte constelaţii care descriu şi ele zona.
Unii oameni interpretează că spiralele din jurul lor
au de-a face cu energia, vortexul energiei.
Există anomalii magnetice pe piatră Ingá, asta e sigur.
Ştim că piatra Ingá conţine date astronomice.
Şi ceea ce este interesant în legătură cu acest lucru
este că popoarele native de obicei n-au realizat reprezentări astronomice.
Ei au făcut descoperiri de fiinţe supranaturale.
Deci, acest gen ne indică ideea că originea acestor cunoştinţe
poate fi într-adevăr fiinţe extraterestre.
În mod ciudat, piatra Ingá este situată în aceeaşi zonă geografică
cu anomalia de sud a oceanului Atlantic.
Este posibil că sculpturile enigmatice ale pietrei,
să fie inspirate de sosirea unui vechi călător spaţial,
unul care a aterizat aici cu secole în urmă?
Şi dacă da, ar putea Anomalia de Sud a oceanului Atlantic,
poate chiar cea mai mare şi mai cunoscută de acest gen,
să fie una dintre numeroasele anomalii similare care există aici pe Pământ?
Triunghiul Bermudelor.
Marea Diavolului.
Insula Paştelui.
Valea Indusului.
Acestea sunt doar câteva dintre cele 12 zone triunghiulare
distanţate uniform în jurul globului cunoscute pentru dispariţii,
energie înalta şi alte fenomene inexplicabile.
În mod colectiv, acestea au fost denumite vartexuri rele.
Biologul, criptozoologul şi scriitorul născut în Scoţia, Ivan T. Sanderson,
a venit cu o teorie care are legătură cu fenomenele paranormale
care au loc în diferite părţi ale lumii.
El credea că există 12 locaţii principale în care acest lucru ar avea de fapt loc
şi s-a referit ca la nişte vortexuri rele.
Cu alte cuvinte, au fost destul de violente în acţiunea lor.
Sanderson încerca să găsească o explicaţie pentru toate aceste dispariţii.
Iar acest tipar geometric pe Pământ, a fost considerat o soluţie la ceea ce se întâmpla
şi că anumite pete de pe Pământ erau doar anomaliste
şi aveau aceste modele ciudate de energie.
Nu există nici o îndoială că munca lui mi-a dovedit că sunt mult mai multe
pe care nu le înţelegem despre această planetă.
Fie că e natural sau un episod paranormal, nu ştiu.
Dar nu există nicio îndoială că această planetă este foarte, foarte
neobişnuită când vine vorba de aceste locuri.
Dacă extratereştrii au vizitat Pământul în trecutul îndepărtat,
poate că au pur şi simplu exploataţi ceea ce era deja prezent pe Pământ.
Şi că aveau o tehnologie pentru a aduce aceste locuri într-o stare energetică mai înaltă
în care puteau să le folosească ca găuri negre sau găuri de vierme sau în alte scopuri.
Este posibil ca aşa-numitele vortexuri rele,
în afară de fenomene precum anomalia din Atlanticul de Sud,
să ajute la explicarea dispariţiilor misterioase?
Şi că există locaţii pe Pământ unde condiţiile sunt optime
pentru crearea de găuri negre sau portaluri?
Domenii în care oamenii ar putea, fără avertisment,
să fie brusc împinşi într-un alt spaţiu său timp?
Dacă te uiţi la baza unei găuri negre, ar putea fi un loc în care vrei să te gândeşti la o gaură,
de fapt, în spaţiu şi timp, care se reconectează în altă parte.
Şi astfel puteţi trece prin gaura neagră, ca pe o uşă sau într-un tunel
şi ajungeţi fie într-o altă parte a universului, fie într-un alt univers real.
Ar putea extratereştrii să folosească aşa-numitele "portaluri",
pentru a vizita Pământul în trecutul îndepărtat?
Teoreticienii astronauţi antici spun da şi sugerează că alte indicii pot fi găsite
prin investigarea unuia dintre locurile care în ultimele decenii
au fost locul dispariţiilor mai curioase decât oricare altul: Triunghiul Bermudelor.
Fort Lauderdale, Florida.
5 decembrie 1945.
Cinci bombardiere de la Navy Avenger, denumite în mod colectiv Flight 19,
s-au aflat într-o misiune de antrenament deasupra Triunghiul Bermudelor.
Fără avertizare, toate cele cinci bombardiere,
se confruntă cu disfuncţionalităţi cu instrumentele de la bord.
Aceştia contactează turnul aerian şi îşi raportează dificultăţile misterioase.
Toate cele cinci busole nu funcţionau corect.
Aveau doua instrumente de navigaţie pe care le puteau folosi şi nu funcţionau corect.
A cauzat confuzie totală.
Ei nu şi-au cunoscut poziţia, aşa că au făcut ceea ce au făcut şi alţi piloţi în trecut:
au făcut o serie de virări.
Şi asta determină că piloţii să devină confuzi.
Avioanele au dispărut de la radar, iar ultima lor comunicare nu erau decât paraziţi.
Marina a lansat imediat două hidroavioane pentru a căuta bombardierele dispărute.
Doar 20 de minute după decolare, au dispărut şi ele.
Lucru neobişnuit este că n-au găsit subansambluri.
Nu existau veste de salvare sau plute de salvare.
În ciuda unor revendicări din timpuri mai moderne,
trebuia ca Grumman Avengers să descopere zborul 19,
este un mister la exact ceea ce s-a întâmplat.
Dispariţia zborului 19, este unul dintre nenumăratele evenimente bizare şi inexplicabile
care au avut loc în zona cunoscută acum sub numele de Triunghiul Bermudelor.
Triunghiul Bermudelor este într-adevăr situat în afara Floridei.
Punctul nordic al acesteia, este insula Bermuda.
Apoi se duce în jos, în esenţă, în sudul statului Florida, apoi în Bahamas.
Şi acesta este zona unde a avut fenomenul istoric ciudat.
Este ceva care se întoarce tot timpul până la vremea lui Christopher Columb
în timp ce trece prin această zonă, deoarece el a descoperit că, busola lui, ciudat,
n-au mai funcţionat, trecând prin ceea ce acum îl ştim că Triunghiul Bermudelor.
El a văzut lumini misterioase în aceeaşi zonă doar câteva zile mai târziu,
după ce busolele sale au eşuat.
Faima celebrei Mary Celeste a fost găsită în triunghiul Bermudelor,
fără niciun echipaj şi nimeni n-a putut să explice.
Ceea ce este foarte bizar cu privire la unele dintre aceste cazuri este că aceşti oameni
au dispărut din faţă mai multor martori, în circumstanţe care păreau imposibile.
E ca şi cum aceşti oameni ar fi aici şi brusc cât ai clipi,
ca şi cum ar fi dispărut de pe suprafaţa Pământului.
Cred că aveţi de-a face cu ceva dimensional.
Şi când treceţi prin ea, există posibilitatea să nu va mai întoarceţi niciodată.
Timp de decenii, oamenii de ştiinţă şi cercetătorii,
s-au luptat să găsească o cauză pentru dispariţiile misterioase.
Ele sunt la fel de nedumerite de numeroasele rapoarte despre totul,
de la eşecul busolei care, în mod ciudat, indică nordul adevărat în loc de nordul magnetic.
Fenomenele electromagnetice asociate cu furtuni,
care pot deschide portaluri în spaţiu-timp pe care nu le-am fi crezut niciodată posibile.
O comparaţie este că fulgerul...
...este încă puţin înţeleasă.
De obicei, fulgerul poate avea câteva milioane de volţi.
Aceasta nu este o tensiune suficientă pentru un salt de la un nor,
până deasupra solului său de la sol până între nori.
Cu toate acestea, natura o face.
Combinaţi-l cu locaţia ciudată a Triunghiului Bermudelor,
cu punctul de coliziune al acestor curenţi reci şi calzi...
Puteţi avea un loc de joacă pentru fizică exotică, cred.
Poate că norii de furtună, fulgerele şi puternicele curente oceanice
situate în Triunghiul Bermudelor au efecte neaşteptate şi supranaturale?
Teoreticienii astronauţilor antici, cred că este posibilă o astfel de teorie îndrăzneaţă
şi arată că povestea pilotului Bruce Gernon, este cea mai bună dovadă
că astfel de fenomene incredibile pot există.
Pe data de 4 decembrie 1970, la aproape 25 de ani de la dispariţia zborului 19...
...un pilot pe nume Bruce Gernon, se afla într-o aeronavă care zbura între Insula Andros
şi insula Bimini, unde avea o experienţă absolut incredibilă.
De asemenea, aparatele din avionul lui au luat-o razna.
El a simţit, în cele din urmă, ca într-un fel a fost în triunghiul Bermudelor.
De atunci, cercetătorii au încercat să afle exact ce s-a întâmplat în timpul acelui zbor.
În martie 2018, scriitorul David Childress,
au călătorit la un aeroport din West Palm Beach, Florida...
Să se întâlnească faţă în faţă cu unul dintre puţini bărbaţi
care au experimentat puterea ciudată a Triunghiului Bermudelor şi au supravieţuit.
Deci, care este planul nostru astăzi?
Ei bine, vom recrea zborul pe care l-am avut în 1970.
Vă pot arăta pe grafic aici.
Vom merge direct de la Palm Beach chiar în această zonă curbată
a insulei Andros pe ţărmul vestic.
O să mergem 350 m din acest punct.
Acolo a început experienţa mea din 1970.
Eu sunt singura persoană vie care a zburat prin inima ei şi apoi am ieşit
din ceea ce eu numesc un tunel al timpului şi am supravieţuit.
Deci te-ai retras vreodată din zbor?
N-a fost niciodată un zbor precis pe care a fost atunci când am avut acest eveniment.
Iar asta aş vrea să vă duc astăzi, pe calea exactă a zborului.
În Triunghiul Bermudelor.
Şi nu este un zbor cu sens unic, nu-i aşa?
Nu, domnule. Vom reveni.
Bine. Sunt gata.
La aeroportul North Palm Beach, aflat la 32 km în afară West Palm Beach, Florida,
autorul şi cercetătorul David Childress şi pilotul profesionist Bruce Gernon
sunt pe punctul de a relua calea exactă a unui zbor misterios, pe care Gernon
l-a făcut cu aproape cinci decenii în urmă.
A fost un zbor peste regiunea oceanului Atlantic, cunoscut sub numele de Triunghiul Bermudelor,
în timpul căruia Gernon susţine că a experimentat o schimbare inexplicabilă în timp.
Deci, Bruce, a în fost 1970, iar tu ai zburat din Andros.
Cine a fost cu tine în acest zbor?
Tatăl meu şi partenerul nostru de afaceri erau cu noi şi a fost un zbor de rutină,
dar, aceasta a fost zona în care am plecat şi am început ascensiunea.
Am fost la o 305 m, exact ca acum.
Şi am început să urc drept peste ţărmul de acolo.
- Iată. - Aşa e? Bine.
Nu ştiu, pare cam ameţitor de aici.
Nu este nimic în jur, nu-i aşa?
O zonă foarte îndepărtată a ţărmului Bahama.
Wow, ce-a fost asta? Ai simţit asta?
Iată.
Asta a fost cea mai ciudată... Puteţi prinde asta?
Ceva ce ar trebui...
Bine. E în afara controlului?
E în regulă, băieţi, am lovit ceva dur.
Tocmai am avut o mică turbulenţă.
Ce zici de asta? Da.
Trebuie să recunosc, de fapt, mă bucur că n-am dispărut.
Este exact în zona asta... unde a făcut asta.
- Poate o premoniţie. - Într-un fel, da.
Bine, deci... credeai că ţi se va întâmpla ceva ciudat în acea zi?
Nu.
N-am avut nici o premoniţie, dar acel nor ciudat să format chiar în faţa noastră
şi era ca un nor de formă lenticulară.
Dar era doar un fel de plutire acolo.
Şi arată cam ciudat.
De îndată ce am trecut prin el, a început să se extindă.
Şi apoi, înainte să ştii, eram în interiorul norului.
Şi îndată n-am mai văzut nimic.
Vizibilitatea era aproape de zero.
Erau fulgere acolo.
Era străluciri de la fulgere.
Aceste fulgerări au devenit din ce în ce mai intense, cu cât am intrat mai adânc în el.
Şi s-a întunecat. Era aproape şi noaptea şi ziua.
Copilotul meu, tatăl meu, a spus c-ar trebui să ne întoarcem la Andros.
N-am vrut să virez şi să mă întorc prin acest nor care mă freca, ştii?
Ar fi fost mai rău.
N-a fost nici o cale de întoarcere.
I-am spus tatălui meu: "Păi, stai aşa, nu încă."
Mai degrabă decât să se întoarcă înapoi, Bruce s-a hotărî să scoată din nor
avionul ce îl scufundase şi continua să zboare.
Dar când a ieşit din nor, şi-a dat seama
că situaţia era chiar mai incredibilă decât credea prima dată.
Avionul său era înconjurat din toate părţile de furtună uriaşă.
Şi părea că nu există nici o cale de ieşire.
Mă simţeam ca şi cum am fi prinşi în această furtună ciudată.
Apoi am observat un tunel mare de aproximativ 1,5 km lăţime şi 16 km lungime.
Aşa că am spus, "O, bine, vom trece prin asta".
Tatăl meu a fost de acord.
Când am intrat în tunel, s-a întâmplat un lucru incredibil.
O serie de nori au format o linie de rotire care se rotea lent
în sens contrar acelor de ceasornic.
S-a simţit ca şi cum am fi în hidroplanarea.
Într-un fel am fost la gravitaţie zero.
Noi pluteam şi mergem într-un fel înainte.
Am ieşit din tunel, m-am uitat în urmă şi m-am uitat la colapsul tunelului.
Controlorul de radar revine la microfon şi striga foarte tare.
Era foarte emoţionat.
El spune: "Am un avion direct deasupra Miami Beach".
Deci mă uit la ceas.
"Nu, mai am 30 de minute pentru a ajunge aici",
sunt, la cel puţin 128 km est de voi, îi spun.
Apoi mă uit în jos şi Miami Beach este chiar sub mine.
Am călătorit 161 km în doar trei minute.
161 de km?
În trei minute?
Avionul lui Bruce ar fi trebuit să meargă cu 3.218 km/h,
o viteză pe care avionul lui mic, nici nu putea să facă aşa distantă.
Dar oamenii din avion... cu excepţia unui pic de ceaţa din jurul lor...
n-a observat cu adevărat că se întâmpla ceva ciudat.
Nu, nu au observat nimic ciudat.
Dar, toate ceasurile lor au fost în urmă cu 20 de minute.
Cred acum ca ceea ce se întâmplase, era că eu văzusem fabricarea timpului.
Şi cred că asta crează misterul Triunghiului Bermudelor.
Ar putea fi faptul că aşa-numitul tunel pe care Bruce la descris,
a fost de fapt un tip de vortex electromagnetic, care, ca o gaură neagră,
ar putea schimba atât timpul, cât şi spaţiul?
Pentru teoreticienii astronauţilor antici, răspunsul este unul răsunător
şi susţin că încă şi mai multe dovezi pot fi găsite prin studierea vechilor dispariţii
nu numai ale indivizilor, ci şi ale unei întregi civilizaţii.
Insula Paştelui.
Situată în Oceanul Pacific, la peste 3.200 km de coasta lui Chile,
această insulă îndepărtată a fost odată locuită de oamenii din Rapa Nui,
care după o înflorire de sute de ani, păreau să dispară în mod misterios
cândva în secolul al XVIII-lea.
Se pare că, la un moment dat, ar fi putut un vârf maxim, 10.000 de oameni.
Dar aproximativ 100 de ani mai târziu,
când mai mulţi europeni au început să apară în mod regulat,
se pare c-au scăzut până la aproximativ 1.500 de persoane.
Aşa că s-a întâmplat ceva pe insula Paştelui pentru scădea serioasă a populaţiei.
În timp ce majoritatea istoricilor au dezbătut mult timp cauza dispariţiei în masă a lui Rapa Nui,
teoreticienii astronauţilor antici, cred c-ar putea avea ceva de a face cu Insula Paştelui
fiind situată într-una din cele 12 zone identificate de criptozoologul Ivan T. Sanderson,
drept " vortexuri rele", locuri de pe Pământ
unde mai probabil mai există să apară o activitate electromagnetică ciudată.
Ştim că există locuri din întreaga lume care au o energie necunoscută.
Insula Paştelui, Egipt, Valea Indusului, Mexic.
De asemenea, în Asia, în Tibet.
Peste tot în lume, în aceste zone au fost construite şi structuri megalitice.
Cum putem explica asta?
Singura explicaţie posibilă este un vechi contact
cu civilizaţii extraterestre sofisticate din întreaga lume.
Tradiţiile din Rapa Nui sunt absolut incredibile,
deoarece întreaga lor societate se bazează pe această idee
că n-au fost însămânţate de nimeni altul decât de oameni păsării.
Deci, ce descriu ei?
Dacă vă uitaţi la întreaga idee despre Rapa Nui, dacă poveştile oamenilor păsări
nu sunt altceva decât o descriere a extratereştrilor care, într-un fel, au fost implicaţi
în evenimentele petrecute pe Insula Paştelui?
Grupurile extraterestre au efectuat terraformarea şi recoltarea materialului genetic
pe această planetă, pentru mai mult de 270 de milioane de ani.
A fost Insula Paştelui, un experiment genetic?
Şi poate de asta au fost transferaţi.
Este posibil ca insula Paştelui, ca şi Triunghiul Bermudelor,
să se afle într-un loc de activitate electromagnetică intensă,
ca zona să servească drept un fel de portal extraterrestrial,
o poartă care, când a fost deschisă,
ar putea permite fiinţelor extraterestre să vină pe Pământ iar oameni să călătorească înapoi cu ei?
Teoreticienii astronauţilor extratereştri spun da
şi sugerează că acest fenomen se poate întâmpla, în fiecare regiune de pe Pământ.
Olanda, Michigan, 18 februarie 1978.
Steven Kubacki, student la Colegiul Hope, spune coechipierilor săi că merge pe schi fond.
Când Steven nu se întoarce la căderea nopţii, colegii lui de cameră conectează poliţia
şi se lansează o operaţiune masivă de căutare şi salvare.
Două zile mai târziu, găsesc rucsacul şi schiurile lui Steven,
aşezate pe plajă, la Marile Lacuri.
Ei ieşiră şi caută în zonă, găsind poteci în zăpadă care duceau pe gheaţă spre lac.
Urmele par să se oprească în mijlocul lacului.
Nu era nici o gaură. Nu era nimic, numai acolo unde s-au oprit.
El a dispărut complet.
Un pic mai târziu de un an,
Steven Kubacki se trezeşte într-un câmp, la aproximativ 1.126 km de unde a dispărut,
sigur c-a fost aceeaşi zi cu cea în care a dispărut.
Nu avea nici o amintire despre locul unde fusese sau despre cum călătorea prin ţară.
Unde era acum un an şi două luni, era o gaură neagră terminală.
După luni de investigaţii, nu existau dovezi credibile ca Steven Kubacki
a pus în scenă sau şi-a trucat dispariţia.
Deci, cum a putut ca un schior de 23 de ani a dispărut brusc fără urmă,
doar să se întoarcă puţin peste un an mai târziu,
fără să-şi amintească unde a plecat sau cât timp?
Astea sunt întrebările la care răspunde în prezent fostul detectiv al poliţiei,
care a devenit cercetător de persoane dispărute, Dave Paulides.
Aici este Dave.
În ultimii nouă ani, el investighează cele mai complicate cazuri de dispariţie din lume,
şi a ajuns la concluzia că există anumite locuri pe Pământ
în care dispariţii inexplicabile apar în număr uluitor de mare.
Ştiu că mulţi oameni din întreaga lume au auzit despre Triunghiul Bermudelor...
Lipsesc nave şi avioane deasupra apei.
Nu cred că mulţi oameni au auzit despre dispariţia persoanelor de pe pământ
care corespund acestui profil, exact pe care l-am consacrat.
Anumite puncte de profil se reproduc periodic după o anumită perioadă.
Atunci când aduc câini de urmărire, copoii, ei nu pot lua un miros.
Ei aduc urmăritori profesionali.
Ei nu pot urmări direct.
De multe ori, există un eveniment meteorologic în legătură cu dispariţia.
Alteori, persoana dispare nu departe de un lac sau se află lângă un lac.
În alte situaţii, dacă persoana este găsită,
este găsită într-o locaţie în care a fost căutată anterior...
Nu doar o dată, poate de nenumărate de ori.
Lasă căutătorii să-şi bată capul.
După examinarea a mii de evenimente de persoane dispărute,
Dave Paulides a identificat 59 de aşa-numite "puncte fierbinţi"
numai în Statele Unite.
Locuri în care mai mulţi oameni dispar...
Fără semne de crimă...
Decât oriunde altundeva în ţară.
În munca pe care o facem, este un eveniment rar să găsiţi pe cineva care trăieşte.
Dar în aceste cazuri, majoritatea victimelor nu-şi aminteşte ce s-a întâmplat.
Ei nu ştiu de ce s-au pierdut, nu ştiu unde au mers, nu ştiu unde au fost.
Am fost foarte norocos să întâlnesc
câţiva dintre cei mai inteligenţi oameni din lumea fizicii.
Şi în timpul acestor conversaţii, de multe ori s-a referit la portaluri.
Iar răspunsul venit din partea fizicienilor a fost,
că aceste portaluri pot fi îndreptate şi orientate.
Este posibil ca atunci când oamenii trec prin aceste portaluri
şi n-au nici o amintire a ceea ce s-a întâmplat,
este pentru că nu există nimic pentru ei de a avea o amintire,
pentru că, pentru ei, a fost doar un lucru instantaneu?
Deci, eu sunt unul dintre aceşti oameni, ca anchetator,
care trăieşte în lumea faptelor.
Eu nu presupun, eu nu cercetez, iar eu sunt foarte atent la locul pe unde am trecut
şi cu cine vorbesc despre aceste lucruri.
Iar când auziţi de la omul de ştiinţă,
care este credibil spunând că aceste lucruri se pot întâmpla, te face să te simţi inconfortabil
şi te face să te întrebi, într-adevăr, ce s-ar putea întâmpla..
Ar putea omenirea să fie pe punctul de a face o descoperire incredibilă...
Unul care recunoaşte că găurile negre există,
nu numai în spaţiul adânc, ci şi aici pe Pământ?
Pentru răspunsuri, teoreticienii astronauţilor antici,
indică efectuarea de cercetări suplimentare, nu în spaţiu sau într-un laborator,
ci adânc sub oceanele Pământului.
3 septembrie 2013.
Oamenii de ştiinţă de la ETH Zurich şi de la Universitatea din Miami,
publică un raport incredibil.
Potrivit cercetărilor lor, au descoperit că multe modele oceanice în formă circulară,
altfel cunoscute sub denumirea de "eddies",
sunt echivalentul matematic al găurilor negre din spaţiu.
Majoritatea oamenii de ştiinţă sunt acum forţaţi să întrebe...
Aveţi găuri negre pe Pământ tot timpul, nu numai în oceane, ci şi pe uscat?
Unii oameni vor spune:
"Oh, înţelegem complet găurile negre", iar astea sunt prostii.
Vedem în candidaţii din gaura neagră din univers,
şi arată o serie de comportamente pe care nu le-am anticipat.
Se pare că atunci când te uiţi la matematica vortexurilor, există o anumită universalitate...
Le vedem atunci când trageţi dopul de la cadă, îi vedeţi în uragane şi în tornade.
Le vedeţi ca o proprietate universală a naturii.
Căutăm soluţii la un spaţiu-timp unificat electrodynamic
care ne va permite să deschidem un portal...
Un portal vortex, poate...
Pentru un alt sistem stelar pe care îl putem tranzita
şi pentru a face acest lucru cu un prag mult mai mic de energie decât primul
s-ar aştepta de la teoria convenţională a găurilor negre.
Dar, dacă oamenii de ştiinţă au început să descopere
găurile negre pot oferi căi de acces prin timp şi distanţă nu numai în spaţiul cosmic,
ci şi pe planeta noastră, ar putea fi controlate şi ele?
În ceea ce priveşte teoreticienii astronauţilor antici,
răspunsul este un unul răsunător, da.
Ei susţin că găurile negre ale Pământului au fost controlate de mii de ani
de fiinţe care nu sunt din această lume.
Trebuie să ne gândim la aceste zone de vortex în jurul Pământului ca la ceva util...
Dacă extratereştrii şi alte persoane pot manipula aceste zone vortex,
putem face şi noi asta.
Fizicienii vorbesc întotdeauna despre universul nostru ciudat şi frumos.
Dar şi Pământul nostru este destul de ciudat şi frumos.
Poate că aceste găuri negre de pe Pământ,
vor fi cheia pentru a deschide porţile spre univers pentru noi.
Aceasta este o chestiunea ştiinţifico-fantastică.
Dar este de fapt graniţa dintre ştiinţă şi S.F.
Iar acestea sunt lucruri care nu pot fi excluse.
Va fi realizarea, că găurile negre există aici pe Pământ,
ajută la rezolvarea unor întrebări la cele mai răsunătoare ale istoriei...
Întrebări care se referă nu numai la dispariţii misterioase,
ci şi la vizite extraterestre?
Teoreticienii astronauţilor antici spun da,
şi sugerează că omenirea se află în pragul unui viitor interesant.
Unul în care visurile de a călători prin timp şi spaţiu vor deveni realitate,
şi unde contactul cu strămoşii noştri antici
va deschide misterele despre trecutul nostru antic.
Traducerea şi sincronizarea: mico
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania