Bun venit în Egipt, Giorgio!
Este un eveniment tip „extratereștrii antici”.
E o nebunie!
Ca adept al teoriei astronautilor antici, Giorgio
Tsoukalos se alătură egiptologului Ramy Romany,
pentru călătoria vieții sale.
Hai să mergem acolo unde nu este permis nimănui, în interiorul Marii Piramide.
E incredibil!
E o cercetare specială, de două ore, în interiorul camerelor interzise...
Aici este.
Am pielea ca de găină!
...și o explorare mai riguroasă decât oricând a locurilor
din spatele celor mai mari mistere nerezolvate ale omenirii.
În Egipt există lucruri pe care nu le putem explica.
De mii de ani,
Egiptul a fost cunoscut ca un loc al structurilor colosale,
al ritualurilor ciudate,
și al tehnologiilor atât de avansate, încât continuă să ne uimească.
Totul este aici, în acest sanctuar,
întreaga poveste a începutului omenirii, locul ei în stele.
Dar dacă adevărata istorie a Egiptului nu poate fi găsită scrisă pe pereții
mormintelor și templelor, ci pe o planetă străină, foarte departe?
Egiptul antic era centrul activității extraterestre de pe planeta Pământ.
Extratereștri antici
Egipt centrul Pământului Statia terestră Egipt
Bun venit în Egipt, Giorgio.
Au trecut 18 ani de la ultima mea vizită,
iar în cei 18 ani, am cercetat atât de mult.
Este un moment atât de captivant și abia aștept să...
...să văd totul cu alti ochi.
În aprilie 2018,
adeptul astronautilor antici și exploratorul Giorgio Tsoukalos, a călătorit la Cairo
în compania egiptologului născut în Cairo, Ramy Romani.
Împreună cu ei este Dr. Giulio Magli,
profesor de arheoastronomie de la
Universitatea Politehnică din Milano, Italia.
Giorgio este dornic să vadă pe viu
dacă recentele descoperiri științifice referitoare la Marea Piramidă
ar putea oferi, sau nu, dovezi suplimentare despre
teoria că extratereștrii au vizitat Egiptul,
cu mii de ani în urmă.
Sunt foarte entuziasmat să te duc în interiorul piramidei,
pentru că Marea Piramidă din Giza nu este doar
una dintre cele șapte minuni ale lumii antice,
dar este și cea mai veche dintre ele.
- Și singura care a dăinuit, Giorgio. - Da.
Și asta o să vedem azi.
Știi, mi se pare foarte interesant să poți împărtăși și schimba informații.
Pentru că ce s-a întâmplat recent, după părerea
mea, a întors Egiptologia cu susul în jos.
- Absolut. - Sunt complet de acord.
Și așa, cred că pentru amândoi va fi minunat,
pentru că de fiecare dată când te duci acolo, e ca prima dată.
- Absolut. - Da.
În noiembrie 2017,
mass-media din întreaga lume a anunțat descoperirea
a ceea ce ar putea fi o cameră enormă în interiorul Marii Piramide din Giza.
Dacă se poate verifica,
ar fi prima descoperire majoră în interiorul piramidei din secolul al XIX-lea până azi,
și o posibilă mare schimbare în înțelegerea atât
a piramidei, cât și a celor care au construit-o.
Descoperirea acelui gol este senzațională,
deoarece deschide o întreagă discuție
către mai multe întrebări și răspunsuri noi.
Procesul, cunoscut sub numele de muografie, a
detectat o cameră care pare a fi atât de mare
încât ar putea cuprinde întreaga Statuie a Libertății, din cap până în picioare.
Asta e, băieți, iată piramidele!
Uau!
Bine.
- Minunat! Incredibil. - E incredibil!
Uită-te la mărimea acestui lucru.
Fiecare bloc este mai mare decât mașina asta!
Da, e o nebunie, chiar este.
Ești gata să urci?
Mi se face pielea ca de găină!
De multe ori, irosim cuvintele „minunat” sau „monumental”,
și nu realizăm cu adevărat sensul acestor cuvinte,
dar când stai în fața Marii Piramide,
cuvântul „minunat” are, de fapt, adevăratul său sens.
Construită din mai mult de două milioane de blocuri de calcar,
fiecare cântărind mii de kilograme, piramida este aliniată perfect
cu punctele cardinale ale busolei, nord, sud, est și vest,
sugerând că ziditorii săi aveau cunoștințe geografice extraordinare.
Potrivit majoritătii egiptologilor
Marea Piramidă a fost construită de faraonul Khufu (sau Cheops),
care a domnit între anii 2589 și 2566 î. Hr.,
în timpul Dinastiei a IV-a, din Vechiul Regat.
Dar această părere este intens contestată,
deoarece se bazează în întregime pe o singură
și foarte controversată descoperire.
În 1837, exploratorul britanic Richard Howard-Vyse a pretins
că a găsit numele de Khufu, în grafiti,
pe un acoperiș de piatră al unei camere din interiorul piramidei.
Cu toate astea, mai târziu s-a descoperit că Vyse a scris în jurnalul său privat
că nu a găsit nimic în cameră care să arate a hieroglife.
Unii cercetători moderni suspectează că ar fi putut fi un fals
al echipei lui Vyse pentru a se asigura că expediția sa costisitoare
va fi considerată un succes răsunător.
Una dintre problemele egiptologiei e că a început la sfârșitul anilor 1800,
și o mare parte din ea s-a desăvârșit
în cadrul sistemului universitar.
Dar egiptologii, arheologii și geologii
descoperă tot timpul lucruri noi despre Egipt
care zguduie complet fundatiile
a ceea ce credeau ei că știu despre Egiptul antic.
Chiar vedem că există structuri în Egipt
mult mai vechi decât ar spune majoritatea egiptenilor.
În ceea ce-i privește pe teoreticienii astronautilor antici
și pe o serie de arheologi de frunte,
Marea Piramidă a fost construită, probabil, cu mult înainte de domnia lui Khufu.
Unii cred că structura colosală
ar putea avea mai mult de 10.000 de ani vechime,
și că datează unei perioade anterioare Marelui Potop.
Principalul motiv pentru care această piramidă este cea mai magnifică dintre toate
nu este pentru ceea ce vezi aici.
Este ceea ce urmează să vezi, este înăuntru.
Să mergem!
Este posibil ca ceea ce se află în interior
golul recent descoperit în Marea Piramidă
să dezvăluie nu numai adevăruri incredibile despre Egiptul antic,
ci și despre istoria omenirii?
Ar putea exista indicii care să dezvăluie că Egiptul a fost cândva căminul
unei civilizații extraterestre?
Din timpul primei sale vizite în Egipt, de-aproape două decenii,
teoreticianul astronautilor antici Giorgio Tsoukalos,
dorește să afle despre o descoperire recentă cu privire la
o posibilă cameră ascunsă situată adânc între zidurile
Marii Piramide din Giza.
Pe aici.
Cu el sunt egiptologul Ramy Romani și arheoastronomul Dr. Giulio Magli.
Ei se îndreaptă către ceea ce se numește Marea Galerie,
care poate fi accesată numai după ce parcurgi un pasaj de 61 de metri.
Exact deasupra lor este zona în care o echipă
internațională de oameni de știință crede
că ar putea fi situată o cameră ascunsă, enormă, lungă de mai mult de 30 de metri.
Deci asta este, Marea Galerie.
Te uiți la asta și te gândești că au făcut asta cu mai mult de 4.000 de ani în urmă.
Ei au construit de fapt asta.
Este incredibil!
De aici până la tavan sunt aproximativ zece metri înălțime,
și merge aprox. 50 de m. înăuntru, cu o adâncime de 46 de metri.
Adică, asta îți dă o idee despre cât de mare e locul ăsta.
Și este perfect.
Blocurile se potrivesc împreună și nu s-a utilizat mortar.
Și nu poti strecura nici măcar o bancnotă între armături.
Și ce fel de piatră e cea pe care o vedem aici?
Spre deosebire de restul piramidei, aceasta este granit roșu.
Granit roșu, corect.
Granitul roșu nu provine dintr-o carieră locală, așa cum e calcarul.
Vine de la Aswan.
- Aswan! - Asta e la o mie de km. distanță.
O mie de kilometri distanță.
600 de mile.
Deci crezi că golul e chiar deasupra capetelor noastre, aici?
Și cât de mare e în raport cu locul în care stăm noi?
Ar trebui să fie la fel de mare ca și galeria asta.
Bine.
Știrile despre o posibilă a patra cameră înăuntrul Marii Piramide
au devenit o sursă de mare controversă în interiorul comunității arheologice.
Ei aveau de mult convingerea
că piramidele au fost construite în primul rând ca și cripte de înmormântare,
fiecare având nu mai mult de trei camere.
Arheologii și egiptologii susțin că erau morminte pentru faraoni,
totuși nici un faraon egiptean nu a fost vreodată găsit într-o piramidă din Egipt.
Am descoperit mumiile multor faraoni egipteni,
dar au fost găsite în cavouri subterane
în Valea Regilor din Luxor, la sute de kilometri distanță de piramide.
Nu există o explicație reală a scopului piramidelor.
După părerea ta, ce crezi că se află în acel golul care tocmai a fost descoperit?
- Bine. Există o posibilitate. - Textele piramidelor mentionează...
...destinul faraonului. Faraonul va sta pe un tron de fier...
...printre stele.
Poti lămuri ce-i cu acest tron de fier?
- Da, desigur. - Nu exista fier în Egipt.
În Egipt, fierul va apărea la sfârșitul Erei Bronzului. Deci, cu 1.200 de ani mai târziu.
Ei au folosit o parte din fierul care a ajuns pe Pământ în meteoriti.
Știm că ei cunoșteau fierul de vreme ce pumnalul lui Tutankhamon...
...este fabricat din fier meteoric.
Deci, pentru faraoni erau făcute obiecte pretioase din fier meteoric.
Și poate, la fel e și cu acest tron
Un tron?
Care conține piese din metalul găsit într-un meteorit?
Ar putea fi un asemenea obiect într-o cameră secretă
aflată în Marea Piramida din Giza?
În conformitate cu ceea ce numim „textele piramidelor”,
o colecție de texte religioase vechi care au fost sculptate pe pereții și sarcofagele
piramidelor de la Saqqâra, cu mai mult de 4.000 de ani în urmă,
zeul Osiris și soția lui Isis au venit pe Pământ din formatiunea de stele
cunoscute ca Centura lui Orion,
și de la ei vine toată viața umană.
Osiris a fost zeul principal al sistemului religios egiptean,
și a fost un zeu al fertilității și al lumii subpământene,
era un zeu al Pământului, a murit și a renăscut în fiul său Horus.
Și iată, avem ciclul de moarte și renaștere.
Și asta face parte din Cartea Morților.
Deci, faraonul, regele, va muri și va fi înviat.
Conform poveștii,
Osiris avea un tron de fier, care era râvnit de mulți,
cei care căutau să stăpânească puterile lui minunate.
Unul dintre aceștia a fost fratele lui Osiris, Set,
care l-a ucis pe Osiris într-un efort de a obține tronul.
Prin tot Egiptului antic, în temple, vedem reprezentări ale zeilor,
ființe extraterestre pe tronuri.
Aceste tronuri au pene, pentru că sunt vehicule de ascensiune.
Sunt vehicule care-i duceau la stele și înapoi.
Cred că este foarte posibil ca...
...tronul să fie în acel gol.
Când am găsit această piramidă, înăuntru nu exista nici o mumie.
Nu au existat comori. Nimic. Nu existau hieroglife. Nimic.
Ce-ar fi dacă toate astea la care ne uităm să fie o momeală?
Tocmai ai ridicat un subiect foarte interesant.
Faptul că am ajuns atât de departe în această cameră
și, pe tot parcursul, nu este nici o singură hieroglifă.
Deoarece, în tot restul Egiptului, zidurile sunt întesate cu inscripții
povestind despre modul în care au fost construite, de cine și când.
Totuși, aici, până acum, anonimat complet...
Absolut.
Deoarece pereții din interiorul Marii Piramide nu conțin hieroglife
și nu există nici o dovadă că structura colosală
a fost vreodată folosită ca mormânt sau templu,
s-au amplificat speculațiile cu privire la scopul inițial.
O teorie susținută de numeroși oameni de știință și arheo-ingineri
este că piramida și altele ca aceasta trebuie să fi fost construită ca parte
dintr-o rețea enormă de centrale electrice.
Teoriile lui Christopher Dunn arată că unele dintre aceste piramide contineau chimicale..
Și, de fapt, studii ale dispozitivelor sale de lucru
au arătat că asta probabil ar funcționa.
Piramidele erau, de fapt, dispozitive geomecanice.
Cu alte cuvinte, ele erau conectate cu Pământul,
erau „reglate” să vibreze cu frecvențele Pământului,
și transformau energiile Pământului în energie electromagnetică.
Cel mai bun exemplu în acest sens este în Marea Piramidă.
Este probabil cea mai precisă structură de pe planetă.
Conform teoriei lui Christopher Dunn, procesul de generare a energiei
începea cu extragerea apei din râul Nil din apropiere, la baza Marii Piramide.
Chiar în fața ușii de intrare în Marea Piramidă, era
era un puț, documentat în 1857.
Și astfel, apa ar fi putut să curgă înăuntru doar gravitational,
practic, printr-un șanț în jurul Marii Piramide
și apoi mergea, prin putul de la intrare, în jos sub pământ.
Apa era folosită în camera subterană.
Este o pompă de apă.
Cred că apa a fost folosită pentru a produce o undă de compresie
și provoaca rezonarea piramidei.
Deci, în Camera Reginei, erau introduse două substanțe chimice:
hidrat de zinc prin putul nordic și acid clorhidric diluat prin putul sudic.
Acest vas reprezintă Camera Reginei.
În tuburi vom turna hidrat de zinc
și apoi acid clorhidric.
Când amestecăm cele două lichide, apare o reacție chimică.
Și, un produs al acestei reactii chimice este hidrogenul...
Și puteti vedea vaporii de hidrogen, ieșind din instalatie!
Și-aici avem reactia!
Ca să dăm crezare remarcabilei teorii a lui Chris Dunn,
este faptul că urme de zinc și acid clorhidric
au fost găsite, recent, în puturile care duc la așa-numita Cameră a Reginei.
Și dacă piramida chiar a fost proiectată, ca o statie
enormă de energie, cum s-a aplicat puterea asta?
Putem veni cu tot felul de dispozitive care să genereze acest tip de energie,
de la aparate simple de uz casnic, la nave spațiale foarte avansate.
E posibil ca Marea Piramidă din Giza să fi
fost proiectată ca parte a unei rețele enorme
de centrale electrice antice, nu de-acum 4.000 de ani, ci mult, mult mai înainte,
și de o civilizație cu cunoștințe incredibil de avansate?!
Adeptii teoriei astronautilor antici sustin asta și cred că ar putea exista o legătură
între proiectarea piramidei ca și centrală electrică și conținutul posibil
al camerei nou descoperită a piramidei.
Cred că, cu această tehnologie nouă, am intrat într-o nouă epocă de descoperiri.
Deci abia aștept să văd ce vom descoperi în continuare!
Deci, suntem în drum spre Sfinx!
Putem să ne apropiem?
Mai aproape de Sfinx?!
- Da. - Categoric!
La o zi după incursiunea lor incredibilă în camerele interzise ale Marii Piramide,
adeptul teoriei astronautilor antici, Giorgio Tsoukalos,
și egiptologul Ramy Romani se întorc la Platoul Giza,
de data asta pentru a investiga o altă minune antică a zonei, Marele Sfinx.
Nimeni nu are voie să coboare și să se apropie, să zicem, la picioarele Sfinxului.
Nimeni, în afară de mine!
- Și acum, tu! - O Doamne!
Li se alătură prietenul familiei lui Ramy, Dr. Zahi Hawass.
Dr. Hawass este, fără îndoială, cel mai cunoscut egiptolog din lume și, în 2011,
Primul ministru al Afacerilor de Stat pentru Antichități, din Egipt.
Ce-i atât de special în legătură cu Sfinxul?
- Magia Sfinxului! Efectiv este magic! - Este chipul unui rege...
...cu trupul unui leu. Demonstrează puterea regelui.
Și, de fapt, dacă te uiti la chip, păstrează
nota nu doar a Egiptului, ci a întregii lumi.
Aceasta este magia... ...și misterul Sfinxului!
E frumos!
Timp de secole, Marele Sfinx a apărut doar ca un cap gigantic,
privind în zare, dintr-o movilă de nisip din adâncul deșertului.
Numai după ani de săpături, s-a văzut enormitatea structurii,
dezvăluită din nou lumii.
Potrivit majoritătii arheologilor,
Sfinxul datează din jurul anului 2.500 î. Hr., din timpul domniei faraonului, Khafra.
Dar, în ultimii ani, informațiile astea au fost
contestate de noi cercetări, care sugerează că
Sfinxul ar putea fi mult, mult mai vechi, posibil mai mult de 10.000 de ani...
După părerea ta, care e cel mai fascinant lucru
despre Sfinxul pe care vrei tu să-l știe lumea?
Știi, chiar aș vrea ca lumea să știe că asta este... o stauie unică.
Nu s-a mai întâmplat niciodată în Egiptul antic.
Și stela aia e și ea foarte interesantă, hieroglifele!
Ne spune o poveste minunată... ...despre Thutmose al IV-lea.
Ce spune? Zi-ne!
Spune că Sfinxul a venit la Thutmose al IV-lea...
...și i-a zis: „Mor din cauza nisipului”.
Și-atunci ce-a făcut... a săpat! El este primul arheolog!
A săpat în jurul Sfinxului.
Sculptată în stâncă și pozitionată între labele Sfinxului,
e o inscripție veche, cunoscută sub numele de „Stela Visurilor”.
După cum crede majoritatea arheologilor,
asta dovedește că statuia enormă a fost
sculptată cu aproximativ 4.500 de ani în urmă.
Adeptii teoriei astronautilor antici precum și un număr tot mai mare de arheologi,
cred că sculptura oferă dovezi convingătoare
că Sfinxul a fost construit mult, mult mai devreme.
Scrierile de pe stelă ne spun despre un moment
în care „zeii” încă mai interferau cu oamenii.
Vechii egipteni erau foarte edificati cu asta!
Adeptii teoriei astronautilor antici sunt intrigati și de o altă parte a inscripției,
în care Sfinxul îi spune lui Thutmose că, odată scos din nisip, din pământ, și luminat
de „ochiul strălucitor al stăpânului tuturor”, va deveni servitorul lui.
Acum, faptul uimitor despre asta este că aflăm
despre ceea ce se numește „ochiul luminos al Domnului”!
Ce e „ochiul luminos al Domnului”?
Ei, asta pare un fel de tehnologie care comunică cu Sfinxul,
sau poate e canalizată de Sfinx și ar putea
asigura prosperitatea lui Thutmose al IV-lea.
Sfinxului îi este atribuită asigurarea
prosperității familiei dinastice a lui Thutmose,
care l-ar include, mai târziu, și pe faraonul Akhenaten.
În timpul domniei sale, Akhenaten a decretat
că Egiptul nu va mai proslăvi o serie de zei,
ci, doar unul, zeul Aten...
...care a fost descris ca un „disc de aur pe cer”!
Se zice că Akhenaten a fost fascinat de Soare și de acest „ochi al Domnului”...
E posibil ca „ochiul Domnului” și discul lui Aten să fie același lucru,
și să fie, de fapt, un fel de navă spațială OZN,
care plutește peste Egipt ca „un ochi pe cer”
și călăuzește civilizația egipteană?!
Nu există efectiv vreo tehnologie, nici măcar datarea cu carbon,
care să ne poată spune, de fapt, cât de vechi este exact Sfinxul.
Majoritatea egiptologilor și arheologilor susține că Sfinxul a fost sculptat
în aceeași perioadă cu a doua piramidă.
Dar totul este o presupunere.
Toate informatiile pe care le avem sunt, încă, o estimare.
Am putea avea o diferentă de mii de ani.
Atunci, ce crezi despre ideea alternativă,
că Sfinxul a fost sculptat acum 12000 de ani?
Dacă e adevărat, oamenii, cultura care a făcut
asta ar fi trebuit să lase vreo dovadă.
Am excavat la nord-est de Sfinx o zonă care n-a mai fost excavată niciodată înainte.
Cel mai vechi strat avea 4.600 de ani. Din Vechiul Regat.
N-a fost nimic înaintea Vechiului Regat.
Am adus un savant de la Universitatea Louisville.
El a examinat zidul din jurul Sfinxului și a aflat că e de la vânt.
Eroziunea...?
Eroziunea e de la vânt.
Sustinerea doctorului Hawass,
că eroziunea evidentă în jurul bazei Marelui Sfinx a fost cauzată de vânt,
este una larg răspândită în rândul majoritătii cercetătorilor și arheologilor.
Dar un număr tot mai mare de geologi,
inclusiv Dr. Robert Schoch, care a studiat caracteristicile
geologice ale Sfinxului, de peste 20 de ani,
sunt convinși că nu e chiar așa!
Analiza mea geologică a indicat că Sfinxul
se întoarce mult mai devreme, la ceea ce eu numesc „civilizația uitată”,
înainte de Egiptul dinastic...
Câtiva egiptologi, de la începutul secolului al XX-lea,
au văzut amprente ale vremii, pe Sfinx,
care păreau să nu se potrivească tipurilor de intemperii,
alte altor structuri de pe Platoul Giza, înainte de Egiptul dinastic.
Așa că, m-am uitat la asta cu ochiul critic al geologului,
și mai mult ca sigur, am aflat că a existat o...
...incredibilă discrepanță între ceea ce vedem la Sfinx,
și alte structuri de pe Platoul Giza.
Aici avem o fotografie a Sfinxului, pe partea stângă,
asta e delimitarea Sfinxului, este zidul care înconjoară Sfinxul.
Dacă te uiți bine, sunt striatii în rocă,
sau „straturi”, așa cum le spunem noi, geologic vorbind.
Puteți vedea cum a fost erodat, un fel de profil rotunjit.
Asta e cauzat de ploaia care bate în jos și curge peste stâncă.
A fost foarte evident pentru mine, ca geolog.
Asta ar trebui să fie dintr-o perioadă climatică mult anterioară.
Dacă Sfinxul ar fi fost construit în 2.500 î. Hr.,
n-ar fi existat gradul de eroziune a apei, pe Sfinx, așa cum vedem.
Deci, fie climatul Egiptului era complet diferit
decât cel pe care-l credeam pentru anul 2.500 î. Hr.,
fie Sfinxul e cu cel puțin 10.000 sau 12.000 de ani mai vechi.
Capul Sfinxului pare să fie prea mic pentru corpul real,
și astfel, s-a speculat că capul Sfinxului era, de fapt, altfel inițial,
și apoi a fost sculptat din nou, ca să devină capul care este astăzi.
Unii arheologi cred că, initial, capul Sfinxului, era capul șacalului Anubis.
Anubis?
Unul dintre cei mai vechi zei egipteni?
De pe vremea lui Isis și lui Osiris?
Și, dacă e adevărat, de ce s-a schimbat statuia colosală și când?!
Poate că răspunsul este, la fel ca și majoritatea secretelor Egiptului,
îngropat adânc sub nisipurile deșertului,
într-o zonă situată la aproximativ 100 de metri, la nord de Sfinx.
Este o zonă relativ neexplorată,
unde, cred unii arheologi și cercetători,
se află încă un Sfinx, încă îngropat și care încă poartă capul zeului Anubis.
Unii cred că mai era un Sfinx.
Este o notiune a simetriei!
Exact! Ești un bun arheolog!
Dacă nu vechii egipteni au construit Sfinxul, cine a făcut-o și de ce?
E posibil să fi fost folosit de o civilizație
mult mai avansată decât cea descrisă ulterior
pe zidurile mormintelor și templelor din Egipt?
O civilizație a cărei origine a fost,
așa cum sugerează numeroase texte antice egiptene,
dincolo de această lume?
Luxor, Egipt.
1822.
În timp ce explora un mormânt din Necropola Theban,
un loc de înmormântare rituală, pentru o mare parte a perioadei faraonice,
Colecționarul italian de antichități, Bernardino
Drovetti, dă peste un document pe un papirus antic
rupt în mai mult de 300 de fragmente.
Când au fost puse la un loc, la Muzeul Egizio din Torino, Italia,
s-a constatat că actul conținea cea mai extinsă listă,
de până atunci, a tuturor împăraților egipteni.
Deci, în papirusul din Torino, sunt trei coloane, iar prima coloană
e destinată zeilor vechiului Egipt.
Cea de-a doua coloană este cu regii mitici,
care au domnit, cu mult înainte, în preistoria Egiptului.
Cea de-a treia coloană este a regilor istorici și
a faraonilor Egiptului, iar aceștia sunt oamenii
pentru care avem o consemare istorică concretă.
Deci, aici avem o listă a regilor Egiptului
care demonstrează, în esență, că Egiptul a existat, ca țară,
timp de mai bine de 36.000 de ani.
Dacă așa-numita „listă Torino a regilor” este,
așa cum consideră adeptii teoriei astronautilor antici,
o înșiruire exactă a tuturor conducătorilor Egiptului antic,
atunci tot ceea ce este, de obicei, conștientizat sau crezut
despre istoria omenirii, ar fi aruncat într-o serioasă dilemă.
Implicațiile sunt uluitoare,
pentru că asta va rescrie istoria lumii, altfel decât o cunoaștem acum.
Robert Bauval a sugerat că poziția piramidelor este
aliniată exact cu stelele din Orion,
înapoi, în anii 10.500 î. Hr...
Mai târziu, Graham Hancock a stabilit că Sfinxul,
privește, și el, direct spre Constelația Leu,
exact în aceeași perioadă, adică în anii 10.500 î. Hr.
10.500 î. Hr.?
Adică, cu mult peste 8.000 de ani,
decât ceea ce credea majoritatea oamenilor de știință că e adevărat?
Adeptii teoriei astronautilor antici așa consideră
și cred că, undeva, în interiorul Marelui Sfinx,
ar putea fi dovada pe care au căutat-o,
cu privire la originile extraterestre ale omenirii.
Virginia Beach, Virginia.
1932.
Edgar Cayce, psihiatru și vindecător american,
renumit pentru descoperirea precisă și la distanță
a bolilor pacienților aflați la sute de kilometri depărtare,
a avut o viziune profundă, în timp ce se afla într-o transă auto-indusă.
S-a văzut pe sine însuși, ca mare preot în Egiptul antic,
un preot asociat direct cu construirea Sfinxului.
Potrivit viziunii lui Cayce, asta nu s-a petrecut în anul 2.500 î. Hr.,
așa cum sugerează majoritatea arheologilor, ci cu 8.000 de ani mai devreme.
Una dintre cele mai mari surse de informații despre...
...civilizația mai veche a Egiptului este Edgar Cayce.
El este cunoscut ca „profetul adormit”,
un medium american, de mare reputație și notorietate.
El se referă, cu o anumită ocazie, la anul 10.390 î. Hr.,
când, spune el, nu-a fost doar momentul
în care a fost creat Marele Sfinx din Giza,
dar ne relatează și despre consemnările referitoare la o civilizație anterioară,
care a existat în Atlantida și care au fost îngropate în acesta.
Atlantida?
Legendarul „continent pierdut”?
Potrivit filozofului grec Platon, care a scris
despre asta în secolul al IV-lea î. Hr,
Atlantida a fost o insulă din Oceanul Atlantic
care găzduia o civilizație foarte avansată,
dar care a fost distrusă de un mare potop.
În viziunea sa, Edgar Cayce credea că a văzut, sub laba dreaptă a Sfinxului,
o cameră care conține un compartiment de consemnări
despre civilizatia dispărută a Atlantidei.
Edgar Cayce a spus că a fost
un depozit al dispozitivelor de înaltă tehnologie
și mașinilor care au fost lăsate acolo, de mii de ani,
astfel încât oamenii să descopere, în timpul
nostru pe Pământ, în timpul civilizației noastre,
aceste artefacte vechi, de înaltă tehnologie, în camerele de sub Sfinx.
Potrivit scrierilor lui Platon,
Atlantida ar fi existat cu aproximativ 12.000 de ani în urmă.
Asta se potrivește cu perioada când Piramidele din Giza și Sfinxul erau aliniate
cu ambele constelații, Orion și Leu.
Unii cercetători sugerează că era aceeași epocă descrisă în scrierile antice,
așa cum o numește Egiptul, „Epoca de Aur” sau
„Zep Tepi”, un timp din preistoria egipteană,
când zeul Osiris a coborât pe Pământ, de la stele.
Există consemnări pe zidurile diferitelor temple,
care spun despre o perioadă și mai timpurie a celor petrecute.
Și-acolo se spune că atunci zeii au intrat, efectiv, în Egipt
și au creat tot ceea ce a devenit o parte a civilizației egiptene de mai târziu.
Ei creează prima incintă, primul templu,
și diverse alte structuri ciudate,
care sugerează o anumită formă de înaltă tehnologie,
și sugerează că s-ar putea să avem de a face cu o cultură avansată.
Deși mulți au respins viziunea incredibilă a lui Edgar Cayce
ca fiind o simplă halucinatie,
în 1978, la 46 de ani după transa lui, două dintre tunelurile
pe care le-a prezis Cayce au fost, într-adevăr, descoperite:
unul după capul Sfinxului și unul sub acesta.
Dar majoritatea egiptologilor continuă să insiste că aceste tuneluri au fost forate
cu mult după ce a fost construit Sfinxul.
Când ne uităm la Sfinx astăzi, cu magia lui, credem în tuneluri secrete...
...și tot felul de lucruri sub Sfinx. Egiptenii
din perioada târzie au făcut la fel.
Și-atunci au forat tuneluri ca să vadă ce e sub Sfinx.
Și noi am excavat cel mai larg tunel dintre cele patru găsite...
...și-am găsit înăuntru ceramică datată în anul 500 î. Hr.
Dar descoperirea unei faiante, veche de 2.500 de ani, stă dovadă
că tunelurile de sub Sfinx au fost făcute cam în acel timp?
Adeptii teoriei astronautilor antici neagă asta, și susțin că artefactele
dintr-o perioadă anterioară ar fi putut fi înlăturate
în timpul numeroaselor renovări ale Sfinxului.
Ei cred că pot fi găsite mai multe dovezi prin
explorarea altor piramide din întregul Egipt,
și examinând legendele referitoare la o piatră misterioasă
și legătura sa directă cu vizitele extratereștrilor.
Saqqâra, Egipt.
Această necropolă antică, situată la 24 de kilometri sud de Platoul Giza,
e locatia a ceea ce majoritatea arheologilor sugerează
c-ar fi prima piramidă construită vreodată în Egipt:
„piramida în trepte” a regelui Djoser.
Piramida în trepte de la Saqqâra este cunoscută sub numele de „scara către cer”.
Complexul este vast. Are aproximativ 16 hectare, complet înconjurat de ziduri...
Există un perete de 10 metri, cu 13 uși false.
Intri doar dacă știi care este ușa adevărată!
Curios, singurul motiv pentru care se crede că piramida
a fost construită ca mormânt pentru regele Djoser este
că statuile faraonului au fost găsite în interiorul piramidei.
Ca și în celelalte piramide, nu s-au găsit dovezi credibile
că vreun corp ar fi fost vreodată înmormântat acolo...
Această piramidă are o vechime de 5.000 de ani.
E uimitor!
Deci toată asta este făcută din... din cărămizi de lut?!
Corect, toată este făcută din cărămizi de lut, potrivit epocii!
Saltul dintre asta și Marea Piramidă din Giza a fost enorm!
În ultimii ani, noțiunea convențională
că „piramida în trepte” a fost ridicată cu doar 80 de ani mai devreme
decât Marea Piramidă din Giza a fost contestată,
nu doar de adeptii teoriei astronautilor antici,
dar și de un număr din ce în ce mai mare de arheologi și de cercetători.
Ei cred că probabilitatea ca egiptenii să fi trecut
de la construirea unei piramide în trepte, înaltă de 61 de metri, din cărămizi de lut,
la construirea unei minuni monumentale, ca Marea Piramidă,
în doar 80 de ani, este în sine o absurditate!
Ei mai consideră și că precizia matematică a construcției Marii Piramide
asociată cu alinierea sa precisă,
nu doar cu punctele cardinale ale Pământului, dar și cu constelația Orion,
este dovada că a fost construită de o civilizație foarte avansată.
Unul dintre lucrurile pe care le găsim, de exemplu,
este să luam localizarea geodezică a Marii Piramide, în grade zecimale...
Asta crează un șir de numere care se potrivește...
aceleași numere, cu viteza luminii...
...călătorind prin spatiu, măsurată în metri pe secundă.
Un alt lucru pe care l-am găsit este că dacă trasezi cercuri de la Marea piramidă...
...prin direcțiile sale cardinale și ordinale, găsești că aceste cercuri
vor traversa cea mai multă masă de uscat a Pământului,
decât dac-ar fi situată în orice altă locație de pe Pământ.
Găsim că Marea Piramidă este, în esentă, situată în centrul masei de uscat a lumii.
Personal, cred că egiptologii au greșit ceva, undeva.
E la fel de simplu.
Potrivit teoriei astronautilor antici,
Marea Piramidă a fost, construită, cel mai
probabil, cu mai bine de 12.000 de ani în urmă,
cu vreo 7.000 de ani înainte de construirea piramidei în trepte,
și cu ceva timp înaintea evenimentului cataclismic, cunoscut ca „marele potop”.
De asemenea, ei cred că, după potop,
funcția initială a Marii Piramide,
ca centrală electrică a fost de mult uitată,
împreună cu toate celelalte realizări tehnologice ale omenirii,
și că va trebui o serie de intervenții
ale altor extratereștri pentru a ajuta omenirea să
reconstruiască lumea pe care o cunoștea odinioară.
În textul pe care îl putem citi despre Djoser,
nu menționează el deloc cum a fost inspirat să construiască acest lucru?
- A existat un om strălucit. - Omul acela se numea Imhotep...
Bine.
...care, în istorie, a aparut din nicăieri.
El a fost proiectantul și inginerul acelei piramide.
De fapt, ce înseamnă "Imhotep"?
Înseamnă, si știu c-o sa-ți placă asta,
- înseamnă că "vin în pace". - Oh, chiar așa?
- Da. - E foarte interesant.
Deci, salutul extraterestrilor ca să zic așa?!
Da.
El a apărut în viața regelui de nicăieri,
și apoi a urcat în functie atât de repede, ceea
ce este foarte neobișnuit în Egiptul antic.
- Ce inseamna asta? - Ce vrei să spui "de nicăieri"?
A căzut din cer sau a venit din altă țară?
În istoria egipteană, se poate urmări de
obicei orice poziție, pană înapoi la părinți,
dar la Imhotep... nimic.
Imhotep era un om obișnuit, dar un gânditor strălucit
care a avut o mare influență în timpul faraonilor pe care i-a slujit,
și astfel a devenit practic faimos pentru totdeauna.
Asta este diferit fată de oricare om de rând.
În jurul lui s-a format un cult.
Unii au presupus că e posibil ca el să fie losif din Biblie.
Interesant, pentru că Iosif era un consilier al
unui faraon, în aproximativ aceeași perioadă.
Ceea ce știm sigur este că era un strălucit om de știință al zilelor sale.
Imhotep s-a ridicat la statutul incredibil de vizir si magician al faraonului.
Aici găsim cuvântul „vrăjitor”, de la „vizir”.
Există mari mistere despre cine a fost Imhotep, de unde a venit.
Faptul este interesant, pentru că, mai târziu, Imhotep este deificat.
Și reprezentările lui sunt fascinante.
Se pare că are capul supradimensionat.
Are mâini ciudate. Aproape că nu arată uman.
Și unul dintre textele extraordinare ne spune că
cunoștințele sale ar fi putut proveni de la stele.
Imhotep a mentionat el însuși vreodată
unde a fost educat sau cum a ajuns la știinta de a construi așa ceva, de exemplu?
Conform istoriei egiptene vechi, Imhotep vorbea ca un adevărat egiptean antic.
Și tot ce-avea, frumusețea, cunoștințele sale, și tot ce-avea era de la zei.
Știm cât timp a trăit?
Și asta este un mister.
Nu știm cum a murit, dar a fost îngropat într-un cavou.
Și mormântul acela era undeva pe-aici, în Saqqâra.
Mormântul lui Imhotep nu a fost găsit niciodată.
- Până acum, nu? Da. - Până acum.
- Uită-te în jur. - Deșertul este enorm.
Când se va descoperi mormântul lui Imhotep, va fi descoperirea secolului.
Dacă mormântul lui Imhotep va fi descoperit, va furniza dovezi suplimentare
că legendele egiptene antice despre zeii care coboară pe Pământ
din constelația lui Orion se bazează pe un anumit fapt?
Poate.
Dar până vine ziua aceea, sunt mulți cei care cred
că există deja o dovadă a originii extraterestre a omenirii,
sub formă de obiecte ciudate în formă de piramidă, sculptate,
cunoscute sub numele de pietre Benben.
Asta e, Giorgio, una dintre numeroasele pietre Benben,
sau „vârf de piramidă”, din muzeu.
Uita-te la ea.
E absolut magnifică.
Și e perfectă.
Absolut.
Adică, dacă te uiți la ea, n-are nici un singur defect.
Pe nicăieri.
Absolut minunată.
Sunt familiarizat cu poveștile despre Benben,
și sunt fascinat pentru că uneori au fost descrise
ca fiind această formă care coboară din cer cu multă fum și mult foc.
Și apoi s-a deschis o ușa și oamenii au ieșit.
Deci, pentru mine, ca mitologie,
este fascinant, de unde a apărut povestea asta?
Da.
Potrivit majoritătii egiptologilor
povestea pietrei Benben face parte dintr-o alegorie religioasă,
concepută de vechii egipteni,
pentru a explica modul în care a fost creată omenirea.
Dar, conform teoreticienilor astronautilor antici,
piatra se bazează pe un eveniment istoric real,
unul care precede construcția Marii Piramide cu mii de ani.
Atunci când aud o poveste ca a pietrei Benben,
mă întreb dacă asta se poate să fi fost un tip de navă.
Egiptologii sunt de acord că acest tip de formă
a coborât din cer într-o „minge de foc gigantică”, a făcut o aterizare controlată,
piatra Benben s-a deschis și oamenii au ieșit.
Primii „zei creatori”.
In opinia mea,
cred că acești zei erau călători în spațiu, în carne și oase,
pe care vechii egipteni și multe alte culturi antice
i-au interpretat în mod greșit ca fiind ființe divine sau spirituale,
din cauza cadrului lor tehnologic de referință,
al vremurilor în care ei trăiau.
Asta se leagă direct cu ideea de „tehnologie greșit înteleasă”.
Atunci când o societate primitivă tehnologic interacționează
cu o societate avansată tehnologic,
societatea primitivă începe să se închine societății avansate.
Am citit odată că o piatră Benben poate fi considerată și casa zeilor.
Da.
Din punctul meu de vedere, asta ar fi o dovadă a intervenției extraterestre.
Aici e o dovadă palpabilă că,
mult timp în urmă, cineva a coborât
din cer și a învățat omenirea, în diverse discipline.
Dacă piatra originală Benben a fost inspirată
de o adevărată navă spațială extraterestră,
așa cum cred mulți adepti ai astronauților antici,
legenda care o înconjoară sugerează, mai mult,
că Egiptul a fost unul dintre centrele
activității extraterestre de pe planeta noastră?
Teoreticienii astronautilor antici spun că răspunsul este un „da” categoric,
și sugerează că pot fi găsite dovezi suplimentare,
nu prin examinarea vechilor suluri și hieroglife egiptene,
ci prin citirea cu atenție a paginilor Sfintei Scripturi.
Cairo, Egipt.
Secolul al XIV-lea d.Hr.
Istoricul egiptean Al-Maqrizi începe să lucreze la o serie de scrieri
care sugerează ca istoria Podișului Giza este
mult mai veche decât ceea ce era acceptat
de majoritatea istoricilor din vremurile lui.
El a concluzionat că Marea Piramidă și Sfinxul
nu au fost construite în 2.500 î. Hr.,
ci cu mii de ani mai devreme, de către un rege pe nume Saurid.
Acum, conform cunoștințelor obișnuite,
credem că Marea Piramidă a fost construită de Dinastia a patra,
acum 2.500 de ani, mai mult sau mai puțin.
Dar vechile tradiții arabe,
de exemplu, Ibrahim Abdulla al-Masudi,
spun că Marea Piramidă a fost construită de un conducător.
Numele lui era Saurid.
Și ei spun că Saurid e același cu cel pe care evreii îl numesc Enoh.
Acum, scrierile arabe spun că Enoch și Matusalem au construit Marea Piramidă.
Enoh?
Același Enoch despre care s-a scris
într-unul din așa-numitele „capitole pierdute ale Bibliei”,
despre care se presupune că a fost dus în cer de către „îngeri”,
numiți observatori, pentru ca el să observe rasa umană?
E posibil să fie el, într-adevăr, aceeași persoană
care a fost creditată cu construirea Marii Piramide,
cu mai mult de 12.000 de ani în urmă?
Cartea lui Enoh este un text despre care se crede
care au fost scrise de esenieni, mistici evrei,
undeva între secolele al treilea și al doilea î. Hr.
În poveste, ei spun cum unul dintre îngeri, arhanghelul Mihail, a venit pe Pământ
și l-a luat pe Enoh în tărâmurile cerești, la tronul lui Dumnezeu,
unde Enoh este educat de îngeri și i s-a dat ocazia să se întoarcă pe Pământ
pentru a împărtăși cunoștințele acumulate, pe care le-a primit.
Este foarte asemănător cu ceea ce vedem în textele Piramidei,
unde faraonul este dus pe tărâmurile stelare,
unde corpul său devine ca fulgerul,
unde-i sunt deschise ușile cerului,
și unde un om poate fi educat de zei.
Așa-numitele texte ale Piramidei
și Cartea apocrifă a lui Enoh, din Biblia Evreiască
se refereau la aceeași perioadă din preistorie,
o perioadă în care ființe extraterestre,
numite „zei”, conduceau Pământul?
Adeptii astronautilor antici așa afirmă și cred că pot fi găsite dovezi suplimentare
examinând îndeaproape textele antice despre o rasă de îngeri
care sunt numiti observatori.
În Biblie, există un pasaj foarte curios
care vorbește despre fiii lui Dumnezeu care au coborât din ceruri
și au luat fiicele oamenilor ca mirese,
din care au rezultat „cei puternici”.
Ei au coborât cu cunoștințe,
cunoștințe pe care le-am putea înțelege astăzi ca tehnologie și știință,
dar au devenit corupți.
Au făcut lucrurile mai rău, nu mai bine.
Și asta a condus la decizia lui Dumnezeu de a aduce potopul.
Conform cărții lui Enoh, observatorii au fost trimiși de Dumnezeu
pentru a ajuta omenirea pe Pământ.
Dar, după ce un număr dintre acești observatori
au făcut sex cu femeile umane
și a procreat copii sub forma unor mutanți giganți,
cunoscuti ca Nephilimi,
Dumnezeu a provocat un mare diluviu, destinat să-i distrugă,
alături de toți cei care nu i-au respectat voința.
majoritatea informatiilor noastre despre Nefilimi nu vine doar din Biblie,
dar și din Cartea lui Enoh și din așa-numita Carte a Giantilor.
Cartea Giantilor spune că ei au fost distruși
într-un cataclism care nu numai că a adus un potop,
dar și foc „care a venit din cer”.
Si eu cred că putem conecta această poveste
cu ceea ce numim noi „impactul cometei Younger Dryas”,
care a avut loc în jurul anului 10.800 î. Hr.,
despre care se știe că a avut un efect masiv
asupra emisferei nordice, de data asta.
Dacă, așa cum cred teoreticienii astronautilor antici,
fundamentele vechilor texte biblice și egiptene nu se bazează doar pe imaginație,
ci pe evenimente istorice reale, atunci asta serveste la întărirea afirmatiei lor
că rădăcinile vechiului Egipt se întind mult mai devreme decât credea, în mod obișnuit,
majoritatea cercetătorilor și arheologilor.
Arheologia își are rădăcinile în interpretare,
la fel ca teoria vechilor astronauti.
Sunt încă de părere că tot complexul Marii Piramide,
inclusiv Sfinxul, datează din vremea când zeii
mergeau printre oameni.
S-a întâmplat ceva extraordinar
chiar aici, în Egiptul antic,
poate sub tutela extratereștrilor,
profesori din alt sistem stelar.
Dacă extratereștrii și ființele hibride gigantice au locuit cu adevărat în Egipt,
cu mii de ani înaintea primilor faraoni,
dovezile fizice ar putea fi ascunse în golul misterios
descoperit recent în interiorul Marii Piramide?
Sau ar putea fi găsit în altă parte
sub forma a 24 de sicrie de piatră, îngropate adânc sub nisipurile deșertului?
Saqqâra, Egipt. 1850.
În timpul unei expediții pentru a recupera
manuscrise vechi, pentru Muzeul Luvru din Paris,
egiptologul francez Auguste Mariette vede un obiect ciudat
ivindu-se din nisip.
Intrigat, Mariette îndepărtează nisipul
și găsește roci mari care blochează ceea ce pare a fi intrarea într-o cameră subterană.
După utilizarea explozivilor pentru a le înlătura,
el găsește intrarea într-un complex de morminte,
cunoscut și sub denumirea de Serapeum.
Serapeum din Saqqâra, Giorgio.
- Da. - Oh, e magnific.
Numele Serapeum vine de la Serapis,...
- ...care este taurul Apis și Osiris. - Da. Corect.
Uniti, împreună, într-un zeu grec.
Acesta este unul dintre locurile cele mai misterioase din tot Egiptul, Giorgio.
Uite cât se întinde toată asta!
Adânc sub suprafața deșertului e un pasaj lung de 213 metri.
Acolo, amplasate într-o serie de alcoviri sculptate perfect în roca de calcar
sunt 24 de sarcofage gigantice de piatră, perfect construite din granit dur,
și fiecare cântărind cam 100 de tone,
echivalentul a 55 de automobile de dimensiuni medii.
Doar cutiile lor au între 70 și 75 de tone?
Apoi, capacele sunt estimate la 20-25 de tone fiecare.
Unul dintre cele mai misterioase lucruri despre acest loc este,
într-adevăr, cum au reușit să aducă aceste structuri grele
tot drumul, până jos aici, când noi deja gâfâim doar ca s-ajungem la capăt?!
Putem să coborâm la câteva dintre ele?
Bineînțeles că putem!
Uau!
Știi, am citit mereu despre asta, am văzut poze, dar e gigantic!
Poți merge pe sub ea!
Fiecare sarcofag e lung de 4 metri,
2,5 metri lățime și peste 3 metri înălțime.
Dar modul în care au reușit vechii egipteni
să transporte aceste cutii de granit masiv rămâne necunoscut,
ca și scopul pe care și l-au propus.
În opinia egiptologilor și arheologilor oficiali,
sarcofagele trebuiau să găzduiască rămășițele taurilor sacri Apis.
Dar, deoarece s-a constatat că doar unul dintre morminte conține resturi de animale,
și toate celelalte au fost găsite goale,
adevărata natură a Serapeului este o sursă de adâncă îndoială,
în ceea ce-i privește pe teoreticienii astronautilor antici.
Taurul Apis este o reprezentare a zeului Osiris, lucru foarte important de menționat.
Egiptenii vechi nu se închinau animalelor.
Conceptul lor era, că zeii
au trimis animalele să le fie mesageri și de aceea trebuie să le respectăm.
Pe baza unui artefact din mileniul IV î. Hr., numit „paleta taurului”,
unii egiptologi consideră că venerarea taurului
Apis datează de cel puțin 6.000 de ani.
S-a spus că cel dintâi taur Apis a fost creat
când o rază de lumină a coborât din ceruri
și a lovit vaca asta, care a zămislit primul taur Apis.
Deci există o relație chiar între taur și stele.
Se spune că acei tauri aveau pe spate desenul unui șoim,
precum și un diamant pe frunte și un scarabeu sub limbă,
toate acestea fiind simboluri ale lumii cerului, toate indicând
că avem de a face cu un loc de contact cu o altă lume.
Iar cel mai mare mister al acestui taur este Serapeumul.
Laturile, ca și aici, în partea de jos, șlefuirea este perfectă.
Și putem ilustra asta doar uitandu-ne la unghiuri.
Adică e un unghi perfect de 90 de grade.
Ia vezi asta!
Perfectiunea absolută!
Este ușor să tăi calcarul, dar să cioplești bazaltului e, uh...
Asta e o altă poveste!
Ce spun inscripțiile astea?
Inscripțiile astea erau extrem de importante.
Vezi ușile. Mai exact, așa-numitele „uși false”.
Erau ușile care permiteau spiritului,
„ka” și „ba”, duhul și sufletul, să părăsească mumia.
Și-apoi citește inscripțiile hieroglifice.
Au tinut să se asigure că acești tauri Apis revin la viață,
trec la veșnicie, ca să poată rămâne cu Osiris pe cer.
Consemnările istoricilor antici, precum Herodot, Strabo, Eusebiu,
toți acești vechi cronicari vorbesc
despre o fostă perioadă de glorie a Egiptului,
cunoscută sub numele de „epoca de aur”,
despre care unii au sugerat că datează cam din anii 10.500 î. Hr.
Deci, este oare posibil
ca ceea ce avem aici să fie o rămășiță a acelor vremuri?
Când vine vorba de datare, nu am un răspuns...
În ceea ce-i privește pe teoreticienii astronautilor antici
ca Giorgio Tsoukalos, ei sunt preocupati
de faptul că doar unul dintre cele 24 de sarcofage găsite în
Serapeum conține rămășite animale,
același care prezintă sculpturi brute, aproape
ca niște graffiti, sculpturi hieroglifice,
este dovada că arheologii se înșeală în convingerea lor
că acest complex magnific a fost construit ca
un loc de înmormântare pentru taurii sacri.
E o discrepanță uriașă în manoperă, mai ales în ceea ce am văzut
în alte exemple de hieroglife
sculptate sau inscripționate pe alte elemente bazalt.
Asta ma face să cred
că oricine a inscripționat această casetă, chiar aici,
a venit mult, mult mai târziu.
Nu-ti pot spune cu certitudine că au fost făcute acum 3000 de ani.
Până în prezent, există o dezbatere asupra momentului când au fost făcute.
Este convingerea lui Giorgio că Serapeumul nu doar că a fost construit
cu mai mult de 10.000 de ani în urmă,
înapoi, la momentul când a fost construită Marea Piramidă,
dar că, probabil, a fost construit pentru a găzdui rămășițele,
nu ale taurilor, ci ale ființelor extraterestre gigantice.
Este adevărat
că atunci când majoritatea acestor sarcofage gigantice au fost deschise,
nu era nimic în ele.
Dar, în opinia mea,
cred că acest lucru a functionat ca un fel de mediu al altei lumi,
pentru comunicarea cu cosmosul.
Aceste lucruri ar fi putut fi create, foarte bine, de extratereștri.
Mai târziu, egiptenii le-au preluat, le-au folosit
ca sarcofage, poate pentru acești tauri.
Adică, mi se pare delirant însuși faptul că acest loc a fost descoperit.
Și probabil că mai sunt multe de descoperit,
aici, în Saqqâra, și niciodată nu știm ce vom găsi.
Absolut!
E posibil ca Serapeumul din Saqqâra să fi fost construit initial
ca un depozit pentru rămășițele extraterestre?
Dar dacă e așa, ce s-a întâmplat cu ele?
Cum ar fi putut, pur și simplu, să dispară fără urmă?
Teoreticienii astronautilor antici cred că
un răspuns posibil poate fi găsit analizând îndeaproape unul dintre
cele mai impresionante artefacte ale Egiptului antic: mumiile.
În umbra maiestoaselor piramide și monumente ale
Egiptului și sub nisipurile sale mereu mișcătoare,
stau mormintele și locurile de odihnă ale mai mult de un milion de mumii umane.
Trupurile, adesea vechi de mii de ani,
sunt atât de bine conservate încât cele mai multe sunt încă acoperite cu carne.
În Egiptul antic, mumificarea putea fi extrem de costisitoare,
și era un proces foarte lent.
Familiile din Egipt își puteau cheltui întreaga avere
mumificându-și morții.
Dar de ce egiptenii mumificau oameni
și parcurgeau aceste ritualuri elaborate de mumificare?
Se pare că au vrut să conserve corpul cât mai bine posibil.
Vechii egipteni au tinut foarte mult să evite
descompunerea corpurilor morților lor.
Toate organele, cu excepția inimii, erau extrase.
Creierul era extras prin nas.
Toată umezeala era scoasă din corp.
Sute de metri de pânză, erau folositi pentru a înfășura corpul,
toate astea în pregătirea pentru ceea ce egiptenii credeau a fi „viața de apoi”.
- Giorgio, asta este. - Camera mumiei regale!
Aici, în Camera mumiei regale, la muzeul din Cairo,
adeptul astronautilor antici, Giorgio Tsoukalos,...
E uimitor.
...și egiptologul Ramy Romani au venit
să examineze unele particularități ale mumificării,
care au fost în mare măsură ascunse de public.
So, tell me about mummification.
De ce vechii egipteni își mumificau morții?
Mumificarea era extrem de
importantă pentru egiptenii vechi
din cauza conceptului religiei lor.
Ei credeau că dacă pot păstra perfect corpul, așa cum este,
atunci pot trăi pentru veșnicie,
într-o altă dimensiune din lumea de dincolo, în lumea morților.
E foarte interesant.
Mumiile pe care le vedem aici, este extraordinar nivelul de conservare.
- Absolut. Uite! - Poti vedea fiecare bucătică..
- Se vede că dinții sunt încă acolo. - Da.
Regina de-acolo.
Poți să-i vezi părul, e încă acolo.
- Fiecare deget. - Unghiile sunt încă acolo.
Și trebuie să-ti spun că, multe părți din ea încă sunt un mister pentru noi.
Care erau ingredientele necesare pentru a mumifica un organism?
Primul și cel mai important ingredient
în procesul de mumificare este sarea de natron.
Mumiile trebuiau să stea în sare de Natron câteva săptămâni
înainte de a putea trece prin restul procesului.
E cea mai higroscopică sare.
Principalul motiv pentru care aveau nevoie de sarea asta era să scoată lichidul
cât mai repede posibil din mumie, înainte ca mumia să înceapă să se putrezească,
pentru a păstra fiecare parte în siguranță, cu toate lichidele scoase.
Un lucru care m-a fascinat întotdeauna este ideea
că ei au fost mumificați pentru a trăi în viața de apoi.
Și viața de apoi, cu toată simbolica religioasă
care exista în Egiptul antic, avea mereu ceva de a face cu stelele.
Acum, dacă privești în viitor, o cale de a ajunge la o altă planetă
ar fi să ne adâncim într-o stare de animație suspendată.
Și am face asta prin a sta înăuntrul unei capsule, dormind.
Și întrebarea mea este dacă
vechii egipteni au asistat la ceva de genul ăsta, sau nu,
și n-au înțeles că era cineva care se întorcea pe planeta lui,
punându-și costumul și intrând în „sarcofagul” lui,
care arăta ca o capsulă, sau capsula lui arăta ca un sarcofag!
Deci, nu e deloc simbolic,
ci, de fapt, au asistat la ceva
și l-au interpretat greșit, ca fiind un eveniment spiritual.
Originea sa și-ar putea avea rădăcinile în tehnologia greșit înteleasă.
Dar cred că aici ar trebui punctat ceva.
Tu presupui că au crezut
că era ceva simbolic,
dar pentru ei nu era simbolic.
Deci, asta ridică un aspect interesant, că, până acum, doar mumii din Noul Regat
au fost găsite și nici una din Vechiul Regat.
Deci, unde au dispărut ele?
Până de curând, s-a crezut
că mumificarea a început în Egipt
undeva în jurul anului 2600 î. Hr.
Dar, în 2014, s-au descoperit dovezi care sugerează că practica ar fi putut începe
cu mii de ani mai devreme, mult înainte de vremea faraonilor.
Dar erau conservate trupurile morților
pentru un viitor în viața de apoi
sau pentru un alt scop și mai incredibil?
Cred că întregul proces de mumificare și înmormântare
era, în loc să fie un lucru sacru,
o metodă foarte practică de recoltare a energiei Pământului,
pentru a încărca corpul mumiei și a transforma totul
într-un condensator de foarte mare putere.
Un condensator de putere?
Transformarea trupurilor faraonilor morti în surse de energie?
Ar putea fi o teorie atât de îndrăzneață posibilă din punct de vedere științific?
De ce foloseau sare de natron, din albiile lacurilor secate,
în loc de sare marină din Marea Mediterană sau din Marea Roșie?
Sarea de Natron este foarte alcalină.
Corpul va deveni alcalin.
Și ei îl acopereau cu pânză îmbibată cu rășini naturale.
Acum, acea rășină era acidă.
În contact cu corpul alcalin, avem un fel de schimbător de ioni.
Privind procesul de mumificare și mormintele faraonilor, vedem morminte de granit.
Vechii egipteni numeau granitul „piatră de foc”.
Îl numeau așa pentru că este plin cu cristale de cuarț pur,
și cristalul are vibrații.
Combinând asta cu cantitățile enorme de aur și alte bijuterii prețioase
care erau folosite în procesul de mumificare și plasate pe corp,
începem să ne întrebăm: „Au încercat ei să declanșeze
un fel de proces electric,
care transforma cumva corpul”?
Poate că avem de a face cu alt fel de tehnologie aici sau
cu o civilizație antică pe Pământ.
Ei făceau corpul să vibreze, creând un fel de energie.
„Motorul sufletului”, dacă vreți, al celui decedat.
Motivul pentru care vechii egipteni își mumificau faraonii
este că ei urmau să creeze singuri
un nou vehicul prin care conștiinta faraonilor să dăinuiscă.
Deci, în mod eficient, ei și-ar putea continua călătoria la stele.
Inteligența noastră artificială de ultimă oră și dorința de domeniu SF
de a ne stoca conștiința este o reflecție absolută și pură
a conceptului mumificării antice egiptene,
acea idee că putem crea un nou vehicul, pentru noi înșine,
o entitate non-biologică care ne va permite să trăim ca ființe nemuritoare.
E posibil ca, odată cu procesul de mumificare,
vechii egipteni să fi încercat să se recreeze
un proces care a fost folosit în Egipt cu mii de ani mai devreme,
într-un moment în care tara era locuită de o civilizație extraterestră avansată?
Teoreticienii astronautilor antici sustin asta
și sugerează existența unei asemănări directe între practicile de înmormântare
realizate aupra faraonilor egipteni și scopul original
al sarcofagelor de piatră din Serapeum:
transformarea ființelor fizice în energie pură.
Ei cred și că mai multe dovezi despre activitatea extraterestră din Egiptul antic
pot fi găsite prin analiza hieroglifelor
cioplite pe zidurile unuia dintre cele mai elaborate și
interesante situri sacre ale țării.
A fost Egiptul destinația primilor vizitatori extratereștri ai Pământului?
Și, dacă e așa, au fost piramidele antice, mormintele și templele
construite de extratereștrii antici
sau poate c-au inspirate de ei?
Pentru a găsi răspunsul, egipologul Ramy Romany,
l-a invitat pe adeptul și cercetătorul astronautilor antici,
Andrew Collins, să i se alăture în vizită
la unul dintre cele mai impresionante și mai bine conservate sanctuare
din Egypt, Templul lui Edfu,
situat pe malul vestic al Nilului, la 748 de kilometri sud de Cairo.
Uită-te la templul ăsta!
Asta e fațada mea cea mai preferată din toate templele vechiului Egipt.
Potrivit majoritătii arheologilor, se crede că Edfu a fost construit
undeva între anii 237 și 57 î. Hr.
Este dedicat zeului cu cap de şoim, Horus, fiul lui Osiris și al lui Isis.
Acest templu este unul dintre ultimele temple
construite în Egiptul antic, pe vremea romanilor.
Când au construit acel templu, ei au semnalat: „Vrem să păstrăm poveștile,
să adunăm toată mitologia Egiptului antic și
să încercăm să o punem într-un singur templu”.
A fost nevoie de 150 de ani pentru a face să se întâmple asta.
Și, în final, am avut cartea despre mitologia egipteană antică.
E chiar în fața noastră, pe toți acești pereți.
Fiecare zid este acoperit cu hieroglife și imagini,
nu doar ale nașterii Egiptului antic
și primului templu, dar și cum a apărut lumea,
cum a apărut Egiptul, cum a fost fondat, în primul rând Universul.
Vreau să spun, e foarte mult aici.
Cea mai sacră parte din Edfu este altarul, sanctuarul său interior,
din piatră de granit, înaltă de 4 m.
Asta este, chiar aici.
Așa a început totul.
Fiecare simbol, fiecare text, fiecare desen de-aici
reprezintă cel mai sacru lucru pentru vechii egipteni.
Întrebarea pe care oamenii o ridică acum:
„Cum a început totul? Ce ne-a creat”?
Fiecare religie vorbește despre asta.
Cercetătorii încearcă să-și dea seama.
Egiptenii antici aveau un răspuns și acesta a fost chiar acolo.
În vârful acestui obiect este piramidionul.
Acest piramidion este tumulusul primar care a apărut în mijlocul mlaștinilor,
unde au venit toți zeii și au aterizat prima dată, pentru a începe să creeze omenirea.
Acesta este începutul omenirii.
Ceea ce avem aici e un centru al tuturor acestor capele,
terminând cu această structură incredibilă, îndreptată spre nord.
Ea indică, de fapt, originile zeilor.
Este un mod de proiectare a sufletului înapoi
la locul său de origine, printre stele.
Mai există o altă dovadă, aici, care s-ar putea să-ti placă.
Asta este barca,
sau un simbol al barcii cu care credeau ei că au venit zeii
pe prima lespede primară. to the first primeval stone.
Totul este aici, în acest sanctuar, întreaga poveste a începutului omenirii,
știi tu, locul ei printre stele, și, mai ales, cum a ajuns ea aici.
Asta, pentru mine, sugerează cu tărie că ei erau conștienți
de faptul că originile noastre se găsesc printre stele.
Cred că răspunsul este probabil afirmativ.
Sau poate, pur și simplu, oamenii încearcă să facă religiile să explice
ceea ce știința nu poate explica?
Dar nu cred este vorba de religie.
E vorba despre cosmologie, o cosmologie antică
în care credea vechii egipteni, o cosmologie pe care acum începem să o înțelegem,
pentru prima dată, prin știință,
indiferent dacă este vorba de astronomie, astrofizică sau existență cuantică.
Sunt hieroglifele antice, dăltuite cu atenție pe granitul
din Templul lui Edfu, doar noțiunile fanteziste ale vechilor preoți egipteni,
sau ar putea ele să se bazeze pe evenimente istorice reale?
Teoreticienii astronautilor antici cred că extratereștrii au venit prima dată
în Egipt într-o navă spațială, în formă de piramidă,
menționată mai târziu în textele piramidei
ca „piatra Benben”.
Dar odată ajunși aici, au folosit o tehnologie și mai incredibilă
pentru a călători la stele și înapoi,
așa-numita „navă a eternității”.
Povestea aici este că Osiris, zeul învierii, a fost tăiat în bucăți.
Capul lui Osiris a fost găsit la Abydos.
Când privim hierogliful pentru capul lui Osiris,
seamănă foarte clar cu un transformator electric.
Pe peretele opus, vedem același dispozitiv atașat
la ceea ce se numește „arca milioanelor de ani”, sau „nava veșniciei”.
Textele piramidei sunt pline de povești despre faraonii care zboară prin cosmos
cu „corabia eternității”, pe care au înfătișat-o
pe pereții templelor, arătând exact așa cum
știința modernă înfătișază o gaură de vierme.
Vechii egipteni credeau că trupul uman
ar putea fi transformat într-o formă luminoasă de viată
care să echivaleze cu cea a zeilor.
Așa că trebuie să ne întrebăm: „Este acest dispozitiv un fel de
dispozitiv de transformare care ar putea lua corpul uman,
să-l transforme într-o formă luminoasă de viată, poate,
și care ar putea călători apoi, printr-o gaură
de vierme, la un sistem de stelar îndepărtat?
Orion, de exemplu.
Reprezintă „corabia eternității” o poartă stelară prin care extratereștrii -
și poate chiar și oamenii -
călătoreau instantaneu în alte părți ale Universului?
Poate chiar înapoi la planeta lor de origine,
situată undeva în Constelația Orion?
Adeptii astronautilor antici așa spun,
și sugerează că un astfel de dispozitiv poate exista și astăzi,
ascuns într-un gol recent descoperit înăuntrul Marii Piramide.
Un vechi text ebraic din secolul al III-lea î. Hr., intitulat „Exagoge”,
atribuit poetului și dramaturgului cunoscut sub numele de „Ezechiel tragedianul”,
povestește despre o întâlnire ciudată pe care a avut-o Moise, pe Muntele Sinai.
Moise se întâlnește cu o ființă impresionantă care stă pe un tron.
Această ființă extraordinară îl invită pe Moise să stea pe tron și atunci când o face,
fiinta îi dă o coroană și un sceptru.
Brusc, Moses se trezește privind Pământul din spatiu.
De fapt, el ne oferă descrierea.
„M-am uitat înainte la rotunjmea largă a Pământului...
...și-apoi, la picioarele mele, iată, o mie de stele”.
Deci trebuie să analizăm aceste povești vechi și să ne întrebăm: „Ce descriu ele”?
Cum e posibil să-ti pui o coroană și dintr-o dată să fii în spatiu?!
Conform Bibliei Ebraice, Moise a fost crescut ca un aristocrat, în Egiptul antic,
ca fiu adoptat și frate a doi faraoni puternici.
E posibil ca atunci când i-a condus pe israeliți în exodul lor prin deșert,
să fi fost el deja în posesia unor dispozitive secrete extraterestre,
dispozitive care să fi fost cu mii de ani înaintea acelor vremuri?
Astăzi, prin realitatea adăugată și realitatea virtuală,
putem vedea că progresele noastre tehnologice
pot transpune într-adevăr pe cineva într-un mediu complet nou,
prin plasarea pe cap a acestor dispozitive.
E foarte posibil ca unele dintre aceste
dispozitive antice, construite pentru faraoni,
să le fi extins conștiența într-o altă locație fizică.
Sau poate să proiecteze corpul lor fizic, ca și o poartă stelară, într-o altă locație.
Este posibil ca relatarea biblică despre un tron -
unul care la dus pe Moise la stele -
să fie legată direct de teoria Dr. Giulio Magli,
că golul recent descoperit în interiorul Marii Piramide
ar putea conține un fel de aparat metalic, sacru, de transport?
Și dacă e așa, ar putea fi același obiect
pe care vechii egipteni îl numeau „corabia eternității”?
Pentru teoreticienii astronautilor, antici răspunsul este un „da” categoric,
și ei cred că dovada categorică
a trecutului extraterestru al Pământului poate fi mai aproape decât oricând.
Acest loc, pentru mine, este punctul de pornire
pentru toate teoriile pe care le-am investigat.
De fapt, hotărârea mea s-a întărit
să arunc o a doua privire și o a treia privire asupra Egiptului antic,
să cercetez și mai multe dovezi,
deoarece cred că este incredibil de important.
Și ce-am mai retinut este chiar faptul că tu,
și, sper eu și altii, sunteți suficient de lipsiti de prejudecăţi pentru
a dezbate și a discuta teoriile, ceea ce este extrem de important, în opinia mea.
De fapt, așa funcționează știința.
Absolut. Uite, sunt de acord că multe dintre lucrurile antice
își au rădăcinile în simbolism.
Oricum, întrebarea mea este întotdeauna: „Cum sau unde a apărut simbolismul”?
Multe dintre structurile antice au fost construite în onoarea zeilor,
dar întrebarea mea este:„De ce”?
Și unde a început? Și, mai presus de toate, cum?
- Cum a fost inspirată religia? - Da.
Ce a inspirat religia?
- Da. - Și este o mare întrebare.
Și n-am un răspuns pentru asta.
- Suntem la o răscruce de drumuri... - Da.
...care este pe punctul de a schimba viitorul.
Cred că suntem pe punctul de a intra într-o nouă eră a arheotehnologiei.
Și, atunci când arheologia și tehnologia se vor combina,
cred că viitorul egiptologiei va fi fascinant.
Vreau să spun, gândește-te cât de multe, câte lucruri sunt sub nisip...
- ...chiar în fața ta, chiar aici. - Da.
Sunt total de acord!
Eu susțin că, probabil, vechii egipteni aveau acces la o tehnologie sofisticată.
Deci, faptul că astăzi descoperim situri antice
cu ajutorul tehnologiei moderne,
asta, pentru mine, este prezentul care întâlnește trecutul,
și trecutul care întâlnește prezentul și viitorul, bineînțeles.
Pentru adeptii astronautilor antici,
misterele primilor egipteni sunt, probabil,
cel mai bine înțelese ca fiind o încercare a acestora de a reproduce comportamentul
practicat de strămoșii lor, cu mii de ani mai devreme,
când regiunea a servit ca centru al
activității extraterestre pe planeta noastră.
Ei cred, de asemenea, că noile tehnologii de vârf,
ca cea folosită pentru a descoperi golul misterios din interiorul Marii Piramide,
vor fi esențiale pentru a le dovedi teoria.
Pentru ei, răspunsurile există peste tot în jurul nostru.
Iar odată ce vom descoperi adevărul,
omenirea va fi gata să înteleagă destinul său final.
Traducerea și adptarea Dragoș Man