Naratorul: În deșertul Mojave, există o structură
construită pentru a oferi viață veșnică.
Oamenii trebuiau să intre printr-o ușă
și să iasă vindecați pe cealaltă ușă.
Naratorul: Și, potrivit arhitectului,
a fost proiectat de ființe din alte lumi.
El putea comunica cu strămoșii îndepărtați,
sau chiar cu călătorii în timp, care veneau și plecau de pe Pământ.
I-au arătat viitorul
și acesta a fost destinul lui.
Nici în imaginația ta cea mai sălbatică
nu ai veni cu ceva de genul Integratron.
Domul colecta multe idei științifice diferite,
pe care le combina.
Naratorul: Ar putea această ciudată clădire acoperită de o cupolă
să ofere cu adevărat cheia nemuririi?
Dacă am ne-am putea da seama ce este Integratronul, atunci,
din toate punctele de vedere,
cred că am putea trăi veșnic.
Naratorul: Există o ușă
în univers.
Dincolo de aceasta este promisiunea adevărului.
Ne cere să punem la îndoială tot ceea ce
am fost învățați vreodată.
Dovezile sunt peste tot în jurul nostru.
Viitorul este chiar în fața ochilor noștri.
Nu suntem singuri.
Nu am fost niciodată singuri.
MAȘINA NEMURIRII Traducere și adaptare: Bic@2021
Inginerul, specializat în aerodinamică, dar și inventator, George Van Tassel
se afla în camera sa de hotel, pregătindu-se să dezvăluie
ultimele sale descoperiri științifice
într-un interviu de televiziune,
când, moare brusc, pe neașteptate.
Prietenii și membrii familiei sunt șocați
când li se comunică faptul că a suferit un atac de cord fatal,
deoarece Van Tassel, la 67 de ani,
avea o stare de sănătate perfectă și nu dăduse vreun semn de boală.
Sora sa, Peggy Manyo,
a devenit suspicioasă atunci când a descoperit
că trupul fratelui său a fost incinerat
înainte de a fi înștiințată.
Și poate lucrul cel mai curios dintre toate,
este că soția sa Doris a susținut că în timpul funeraliilor soțului ei,
locuința le-a fost jefuită
și au fost furate toate documentele lui George.
De îndată ce a murit,
au apărut dube și camioane misterioase,
iar toate echipamentele,
planurile și desenele,
precum și multe dintre scrierile sale, au fost încărcate în aceste camioane,
probabil ale guvernului,
transportate, nu se știe unde și nu au mai fost văzute niciodată.
Dacă guvernul a găsit că toate aceste lucruri sunt suficient de importante
ca să le ridice imediat după ce posesorul lor a murit
și să le transporte într-un loc necunoscut,
atunci înseamnă că în guvern erau unii oameni care credeau
că acolo se află ceva care merită studiat,
ceva care merită să fie analizat.
Naratorul: Dar la ce anume lucra oare George Van Tassel,
ceva care să atragă atât de mult interes
din partea guvernului Statelor Unite,
astfel încât să-i determine pe membrii familiei sale să speculeze
că acesta ar fi putut fi ucis?
While Van Tassel had been working
În timp ce Van Tassel lucra la o serie de proiecte interesante,
inclusiv un dispozitiv anti-gravitațional,
capodopera sa a fost o mașinărie pe care a construit-o
în deșertul Mojave numită Integratron.
A fost o mașinărie concepută pentru a prelungi viața
și poate chiar la obținerea nemuririi.
George Van Tassel a citat deseori
Corinteni 15:26.
„Ultimul dușman care va fi distrus este moartea”.
George credea că durata noastră de viață este prea scurtă
și că pentru a obține înțelepciune,
ar trebui să trăim mai mult.
Și asta a fost o parte din motivația sa
ca să creeze această mașină,
de a aduce înțelepciunea oamenilor.
'Cause just as you're getting it together,
Pentru că tocmai când obții totul, boom, mori!
Dacă ai putea merge prin intermediul acestei mașinării
în sens invers acelor de ceasornic,
să ieși pe cealaltă parte și să fii cu 30% mai tânăr,
ce ți-ai putea dori mai mult?
Este în mijlocul țării nimănui.
Este un loc incredibil de plat.
Și acolo vezi această clădire albă, rotundă,
cu o jumătate de cupolă deasupra,
care are 16 secțiuni.
Integratron a fost realizat într-un mod
care este foarte potrivit pentru captarea energiei
și este modul în care George Van Tassel a gândit Integratronul
ca un încărcător de baterii, ca un mod de a prelungi durata de viață.
Ideea de bază din spatele Integratron
a fost acea de a realiza o mașinărie care,
prin intermediul armonicilor,
să ajute la întinerirea celulelor.
Pentru că, dacă am putea găsi o modalitate
de a împiedica celulele noastre
să se deterioreze sau să îmbătrânească,
atunci, din toate punctele de vedere,
am putea trăi veșnic.
Naratorul: La momentul morții sale,
George Van Tassel tocmai anunțase că
dispozitivul, la care lucra de 24 de ani,
era gata în proporție de 95%
și va fi pe deplin funcțional în câteva săptămâni.
În timpul înmormântării sale, atunci când casa i-a fost jefuită,
nucleul integratronului
și alte componente critice au dispărut,
fără a se pune problema urmăririi intrusilor.
Nici acele hârtii, nici acel echipament,
nimic din toate acestea nu a mai fost văzut vreodată.
Naratorul: Ar fi posibil ca această structură neobișnuită,
situată în mijlocul deșertului Mojave,
să dețină cu adevărat cheia nemuririi?
Deși s-ar putea să pară ceva extraordinar,
mulți dintre cei care au studiat povestea incredibilă
a lui George Van Tassel sunt convinși
că acesta a reușit, cu adevărat,
să găsească o cale spre viața eternă,
o cale care a fost de negăsit vreme de mii de ani.
Am luat o mușcătură din acel măr din Grădina Edenului.
Am căpătat cunoaștere.
Dar prețul acestei cunoașteri a fost că
am devenit conștienți de propria noastră mortalitate.
Și din acea zi,
am tot căutat fântâna tinereții
și un mod de a ne prelungi durata de viață, sau poate chiar să trăim veșnic.
Naratorul: În 2018,
arheologii care au excavat mormântul
unei familii nobile din dinastia Han din Luoyang, China,
au dezgropat unele dintre primele dovezi găsite vreodată
despre eforturile umane de a înșela moartea.
Recent, într-o săpătură arheologică, dintr-un mormânt chinezesc,
a fost recuperat un vas de bronz vechi de 2.000 de ani,
conținând rămășițele unei substanțe care s-a stabilit ulterior
că era, probabil, un elixir al nemuririi.
Naratorul: Textele taoiste antice confirmă
că acea substanță lichidă era o poțiune legendară,
preparată de alchimiștii chinezi
și care dădea tinerețe veșnică celor care îndrăzneau să o bea.
Rezultatele de laborator au arătat că poțiunea este făcută în mare parte
din azotat de potasiu și alaun,
care, deși nu sunt otrăvitoare,
sunt utilizate în pesticide,
îngrășăminte și propulsori pentru rachete.
Este o puternică aducere aminte
a faptului că oamenii,
probabil de mii de ani,
au avut această dorință, de a-și prelungi viața.
Naratorul: Elixirul dinastiei Han
este doar ultima dintre numeroasele încercări antice de a obține nemurirea,
descoperite de arheologi de-a lungul anilor.
Dar ce îi determină pe oameni să caute viața veșnică?
Este vorba doar de autoconservare?
Sau ar putea exista o altă forță care funcționează,
una care ar putea fi legată de faptul că
fiecare cultură veche de pe Pământ
descria zeii ca fiind nemuritori?
Din miturile grecești antice,
aflăm despre mâncarea zeilor,
pe care ei au numit-o ambrozie,
un aliment al nemuririi.
Aceste ființe posedau un fel de lichid, sau de elixir care,
în cele din urmă, le-a modificat cumva sângele
și le-a oferit nemurirea.
Unele dintre poveștile pe care le auzim
despre această băutură, ambrozia,
se întâmplă atunci când martorul ocular este ridicat în cer.
Există mituri grecești antice
care descriu un fel de insule stelare, strălucitoare,
care au coborât din cer și care mai apoi,
cu propriile lor mijloace de propulsie,
s-au deplasat din loc în loc.
Întregul panteon grecesc al zeilor
se bazează pe vizitele extratereștrilor.
Naratorul: Este posibil oare
ca încercările oamenilor de a atinge viața veșnică
să fie alimentate de dorința de a deveni asemenea ființelor venite din alte lumi,
ființe pe care strămoșii noștri le-au întâlnit de fapt?
În mod curios, există o serie de povești din lumea antică
prezentate nu ca ficțiuni, ci ca înregistrări istorice,
care descriu oameni din vechime
care au trăit vieți extraordinar de lungi.
Din Cartea Genezei a Vechiului Testament,
aflăm despre personaje precum Noe și Matusalem,
care au trăit sute de ani,
800 și chiar 900 de ani.
Biblia nu ne-a spus niciodată
cum au putut să trăiască atât de mult.
La Muzeul Ashmolean
din Oxford, Anglia, există un artefact
care se numește WB 44 -
Lista Regilor din Sumeria antică.
Acolo, găsești o cronologie a regilor,
iar perioada în care aceștia
s-au aflat la conducerea Sumeriei,
este întinsă pe 241.000 de ani!
Și pe acea listă WB 44,
se găsesc așa-numitele figuri istorice,
cărora arheologia
le confirmă existența.
Deci, în opinia mea,
lista WB 44
este o listă a călătorilor spațiali extratereștri
și întreaga Listă a Regilor este corectă.
Naratorul: Ar putea fi oare posibil ca George Van Tassel,
dar și mulți alții ca el, să fi fost conduși
de o amintire, adânc ascunsă în memorie, a unei perioade
în care strămoșii noștri trăiau alături de acei extratereștri
care păreau să fie nemuritori?
Poate că răspunsul poate fi găsit
examinând evenimentele care au dus
la construirea Integratronului
și la întâlnirile lui George Van Tassel cu extratereștrii.
Naratorul: Stând singuratic în Mojave,
deșertul sterp din California,
se află un bolovan, înalt cât o clădire cu șapte etaje, numit Giant Rock.
Aici a început în anii 1940, strania călătorie a lui George Van Tassel,
la doar cinci km
de locul în care va construi,
în cele din urmă, Integratronul.
Giant Rock este un bolovan de 25.000 de tone,
care ocupă o suprafață de 540 de metri pătrați
și este, cel puțin până acum,
cel mai mare bolovan de acest fel din lume.
Naratorul: Acest bolovan masiv,
dintotdeauna a fost considerat sacru de către triburile native americane locale,
care cred și acum că este un loc de mare putere.
Vortexurile spirituale, precum Giant Rock, sunt cunoscute
ca fiind locuri în care oamenii pot avea
experiențe spirituale extraordinare,
experiențe de vindecare, stări de profundă meditație.
Și ceea ce aflăm la Giant Rock este că triburile indiene
native americane locale, Serrano și Chemehuevi,
își organizeaxă ceremoniile aici.
Dar numai șefului i s-a permis să se apropie de Giant Rock.
Naratorul: În noiembrie 2019,
adeptul teoriei astronauților antici, David Childress,
a călătorit la locul în care se află Giant Rock,
pentru a se întâlni cu istoricul local
Barbara Harris și pentru a afla mai multe despre
începuturile Integratronului.
- Bună, Barbara. - Ce mai faci?
Bună! Mulțumesc că ai venit.
Mulțumesc că m-ai întâmpinat aici.
Deci, te rog spune-mi povestea lui Giant Rock.
Ei bine, se spune că are milioane de ani.
And, basically this whole
Practic, toată această zonă este alcătuită din granit.
Acum mulți, mulți ani, aici a avut loc
o erupție vulcanică.
Și, desigur, acesta este un produs
al acelei erupții vulcanice.
Atunci, care este vechea legătură dintre Giant Rock
și nativii americani?
Ei bine, acest loc a fost considerat
foarte sacru de către nativii americani.
Veneau aici și îl foloseau sezonier.
Dar au considerat că este atât de sacru,
încât numai șamanilor și șefilor de trib
li s-a permis să rămână
aici, la stâncă.
La începutul secolului al XIX-lea,
prospectorii și omul alb
au început să vină aici.
Și asta are legătură cu
primul prospector care a trăit sub stâncă.
Frank Critzer și el a fost cel responsabil pentru
construirea drumurilor către Giant Rock.
Naratorul: În 1930, George Van Tassel
s-a întâlnit întâmplător cu prospectorul Frank Critzer,
la atelierul de reparații auto din Santa Monica al unchiului său,
întâlnire care l-a determinat să investească în operațiunile miniere
ale lui Critzer în deșertul Mojave.
Critzer era cunoscut în zonă pentru comportamentul său excentric,
care a inclus utilizarea dinamitei miniere pentru a face o gaură
în partea de jos a Giant Rock...
unul suficient de mare, pentru a putea fi locuită.
Legăturile inițiale ale lui Van Tassel cu zona,
provin dintr-o prietenie încheiată cu Critzer de-a lungul anilor.
A trăit sub această piatră?
Da, era de fapt
un tip care căuta oameni
care să vină să-l viziteze sub stânca lui.
Cu toate acestea, Frank, el avea și o latură întunecată.
Deci, în iulie 1942, Guvernul SUA
a demarat proiectul „Old Man's Draft”.
Și au cerut unor persoane cu vârste cuprinse între 18 și 64 de ani
să se înregistreze pentru proiect.
Și așa s-a agățat de asta, nu-i așa?
- Da, avea 54 de ani. - Am înțeles.
Și-au venit aici șerifii locali,
care, întâmplător erau prieteni cu el,
și s-au oferit să-l ducă în oraș
pentru a se înregistra la proiect.
A intrat într-o cameră din spate și a ieșit de acolo
dotat cu o pereche de binocluri cu niște fire atașate.
Și a spus: „Lăsați-mă în pace,
sau vom merge cu toții în iad, împreună”.
Și a luat cele două fire, le-a pus împreună și...
- Chiar aici, nu? - Da.
Ok!
Și a explodat în bucăți mici.
Și unuia dintre șerifi... de fapt, i-a zburat cușca toracică,
și s-a înfipt în... celălalt.
Iar celălalt șerif a zburat, la propriu!
- Din fundul stâncii. - Da.
Iar celălalt șerif, care stătea aici, afară,
a fost rămas șocat de ceea ce s-a întâmplat.
Naratorul: Acțiunea bizară
și violentă a lui Frank Critzer
a șocat comunitatea locală.
Mulți s-au întrebat dacă nu ar fi putut fi influențat
chiar de energia Giant Rock...
despre care, triburile native americane locale avertizaseră
că era menită doar unor scopuri sacre.
Și, potrivit geologilor,
Giant Rock produce, de fapt, energie.
Interiorul stâncii este alb,
deoarece este compusă în principal din cuarț...
un mineral care generează
o încărcătură electrică atunci când este supus stresului...
așa cum s-ar petrece
în interiorul unei stânci masive și grele.
Se consideră că Giant Rock
este așezată deasupra
unei linii naturale de energie a Pământului,
cunoscută și sub numele de linie ley.
George Van Tassel spunea că
Integratronul trebuie să fie așezat într-un loc special,
plin de energie.
Avem o mină de aur chiar în apropiere.
Această zonă are linii ley și acvifere.
Există de fapt un munte de cuarț chiar aici.
Și îi poți simți energia atunci când ești aici.
Naratorul: Oare energia electrică
emanată din Giant Rock ar fi putut avea
un efect mortal asupra lui Frank Critzer?
În ciuda evenimentului oribil care a avut loc la Giant Rock,
un bărbat a fost totuși atras de locul respectiv...
George Van Tassel.
De-a lungul numeroaselor sale vizite în casa de piatră a lui Critzer,
el a devenit convins că era un loc cu energie neobișnuită.
Acum, ai un loc vacant sub stâncă!
Van Tassel i-a spus soției sale: „Împachetează fetele...”
La Santa Monica...
"ne mutăm să trăim sub o stâncă!"
Deci, a locuit Van Tassels
- sub această stâncă? - Nu, de fapt
cea mai mare parte a locuinței lor era afară.
Zona subterană
a fost folosită în primul rând pentru comunicare
și pentru meditațiile sale, așa că,
după cum spune povestea,
Van Tassel a avut o experiență.
Naratorul: Înainte de moartea sa,
Frank Critzer transformase fundul lacului
din apropiere, într-un mic aeroport.
Potrivit lui George Van Tassel,
în noaptea de 24 august 1953,
o navă spațială, care nu era din această lume, a aterizat pe pista amenajată acolo.
El a descris această întâlnire într-un interviu de televiziune din 1964.
Ce ai văzut?
Un fel de clopot, o navă în formă de clopot,
un tip de navă anti-gravitațională,
o navă utilizată ca navă de cercetare,
desprinsă din marile lor nave purtătoare.
Cât era de mare?
Aceasta avea vreo 12 metri în diametru
și 6 în înălțime.
Și unde era, la sol?
Nu, plutea la vreo trei metri de sol.
Și, un bărbat a coborât din navă
și s-a apropiat de mine.
Reporterul: Ai intrat în această navă?
M-am dus cu el într-un loc de sub navă
și o rază anti-gravitațională m-a purtat
printr-o deschizătură din partea de jos.
Naratorul: În timp ce scepticii s-au grăbit k
să scrie despre George Van Tassel că
nu este altceva decât un om de știință nebun și delirant,
sunt destui oameni care l-au cunoscut, sau care i-au studiat munca
și care cred că el nu a fost altceva decât un geniu.
George era super deștept.
La 14 ani, abandonează școala.
La 17 ani, devine pilot certificat.
S-a mutat în vest
și a lucrat pentru Howard Hughes
cu care a devenit apoi prieten.
Amândoi aveau o chemare către, să zicem,
experiențe superioare, sau mistice, sau psihice.
Un caz asemănător ar fi cel al lui Edison,
care a crezut în acest tărâm al electricității,
pe care nimeni nu l-a putut înțelege, dar pe care el l-a canalizat cumva.
Sau Nikola Tesla.
A fost atât de sensibil la spectrul electromagnetic
încât multe dintre invențiile sale au venit pur și simplu în mod natural.
Și poate că a fost
același loc din care a venit și George Van Tassel.
Naratorul: George Van Tassel a susținut că,
de-a lungul vieții sale,
extratereștrii au comunicat de multe ori cu el.
Și cel mai important mesaj pe care l-a primit...
a fost să construiască Integratronul.
Un grup eclectic, format din câteva sute de peregrini,
coboară prin deșertul Mojave, pentru a se aduna la Giant Rock.
Aici, George Van Tassel își ține Convenția anuală
dedicată navelor spațiale interplanetare.
Și, deși nu există drumuri pavate sau facilități de niciun fel,
a suscitat suficient interes
pentru a fi menționată în revista Life.
Așadar, George are ideea... de a organiza prima
convenție dedicată navelor spațiale intergalactice.
Sunt prezente câteva sute de persoane.
Este un eveniment frumos.
Doi ani mai târziu,
sunt vreo 11.000 de oameni acolo.
În anii 1950 și 1960,
la Giant Rock a ajuns să fie organizată
una dintre cele mai frecventate conferințe despre OZN-uri
care au avut loc vreodată în Statele Unite.
Naratorul: Convenția de la Giant Rock
a fost în mare parte responsabilă pentru alimentarea interesului
pentru fenomenul OZN.
Dar pentru George Van Tassel,
aceasta a servit unui scop mai important.
George continuă să organizeze aceste convenții timp de 23 de ani,
colectează donații și le folosește ca o modalitate
de a ajuta la finanțarea domului.
Naratorul: Van Tassel a susținut că extratereștrii
care comunicaseră cu el la Giant Rock
i-au dat instrucțiuni pentru construirea unei mașini
care ar putea întineri celulele din corpul uman
pentru a prelungi viața...
probabil, la infinit.
La apogeul
participărilor la Convenția navelor spațiale de la Giant Rock...
el a ajuns la un arhitect care să elaboreze planurile
pentru această viziune pe care o are,
această imagine, a unei cupole albe în deșert,
pe care urmează să o construiască lângă Giant Rock.
Și în 1958, încep săpăturile pe teren și încep să lucreze.
Naratorul: În timp ce mulți membri ai comunității științifice
au acordat prea puțină atenție proiectului lui Van Tassel,
unii cred că el a fost un vizionar, la nivelul lui Nikola Tesla,
care, de asemenea, a susținut că este în contact cu entități străine.
George Van Tassel a fost
foarte clar influențat de Nikola Tesla,
un cercetător sârbo-american
considerat în întreaga lume drept un geniu.
A avut contribuții deosebit de multe în știință, electricitate și inventică.
Nikola Tesla a publicat,
în 1898, un articol
în care el a afirmat că
atunci când ești expus la tensiune înaltă pentru o perioadă scurtă,
să zicem de 15 minute sau mai puțin,
obții efecte benefice.
Tesla a fost o sursă de inspirație pentru ideea de întinerire
și pe asta s-a axat foarte mult George Van Tassel.
And, in fact,
Și, de fapt, Tesla a anunțat că a primit unde radio emise
de extratereștri,
în special mesaje de la marțieni.
Deci, acest lucru este foarte asemănător cu experiențele lui George.
Și amândoi erau interesați
de efectul tensiunii înalte asupra oamenilor.
Naratorul: Ambii bărbați au fost luați în derâdere de comunitatea științifică
pentru declarațiile lor despre contactul cu extratereștrii.
Dar astăzi, este bine cunoscut faptul că undele electromagnetice
au o serie de efecte benefice asupra corpului uman,
cum ar fi regenerarea nervilor, vindecarea rănilor, gestionarea durerii
și chiar tratarea diabetului.
Și la fel ca Nikola Tesla,
George Van Tassel a atras asupra sa atenția
cel puțin a unei organizații guvernamentale,
în timpul vieții sale... FBI.
Implicarea FBI în viața lui George Van Tassel,
care a fost considerabilă, a început în anii '50.
Federalii erau interesați de tehnologia
la care lucra George și care a dus la descoperirea Integratronului.
Naratorul: Documentele desclasificate de FBI, confirmă că,
de fapt, Biroul a făcut
monitorizarea multor discursuri
și prezentări ale lui Van Tassel, timp de ani de zile.
A fost, cu siguranță, monitorizat de FBI.
Erau conștienți de ceea ce făcea în deșert.
Dacă vă întoarceți între începutul anilor '50 și începutul anilor '60, aceasta a fost
perioada în care s-a atins punctul culminant în care oamenii din întreaga lume
au observat nave extraterestre.
Naratorul: În tot acest timp, în care activitatea OZN
era așa de intensă, de la sfârșitul anilor '50 până la începutul anilor '60,
Van Tassel a găsit, în cele din urmă, resursele necesare
pentru a începe construirea Integratronului.
Are un plan circular,
cu două etaje, emisferic, cu structură de cupolă în formă de umbrelă,
de vreo 15 metri în diametru și 10 metri înălțime...
conceput pentru a facilita întinerirea celulelor
prin intermediul undelor electromagnetice.
Reporterul: Să vorbim despre această imagine.
Aceasta este o imagine
a mașinii pe care o construim acolo.
Această structură este de fapt ridicată.
Acum lucrăm la piesele
echipamentului care îl fac să funcționeze.
Această ramă de aici, are armături de 20 de metri în diametru,
adică de mai bine patru ori mai mari
decât cele mai mari armături făcute până acum.
Lucrul incredibil la această construcție
este că nu există cuie.
Fiecare piesă este fixată una de cealaltă.
All the wood,
Tot lemnul folosit, este format, este modelat.
A little glue,
Un pic de clei, apoi este doar carcasa din fibră de sticlă.
Naratorul: Construcția clădirii
a fost finalizată în 1960,
dar Van Tassel va produce
tehnologia pentru a se alimenta singură.
În următoarele două decenii, a lucrat la aparatură,
pentru a-și atinge scopul urmărit, de reîntinerire a celulelor
prin manipularea controlată
a undelor electromagnetice.
Deoarece totul este construit din lemn,
nu este cu putință ca energia electrică să fie condusă înapoi, în Pământ,
și, prin urmare, există pur și simplu
un fel de vârtej de energie
electromagnetică în interior,
care, în esență, nu poate ieși în afară.
Și astfel, teoretic, celulele voastre,
care au, de asemenea, impulsuri electrice în interiorul lor,
pot fi întinerite și reîncărcate,
astfel încât componenta lor electrică
să nu se estompeze pe măsură ce îmbătrâniți.
Naratorul: În timp ce Integratron nu a fost niciodată terminat,
un om care a lucrat îndeaproape cu George Van Tassel
a reușit să construiască un model de lucru
care să reprezinte dispozitivul finalizat în proporție de 95%.
Este oare posibil
ca soluția de activare a dispozitivului nemuririi
să ne fie încă la îndemână?
Naratorul: Continuându-și investigația
asupra Integratronului, David Childress a aranjat
să se întâlnească cu Bob Benson...
- Salut! Sunt David Childress. - Ce mai faci?
Naratorul: Un protejat al lui Van Tassel
și unul dintre puținii bărbați încă în viață,
despre care se știe că a lucrat direct cu el.
- L-ai cunoscut pe George Van Tassel. - Sigur că da, așa e. Și am câteva lucruri
pe care aș vrea să ți le arăt.
Bine! Aștept cu nerăbdare să le văd.
Da. În regulă.
Naratorul: În ultimii ani de viață ai lui Van Tassel,
Bob Benson l-a ajutat să publice diverse articole
despre principiile științifice din spatele Integratronului.
Așa că locuiam aici, la el acasă.
- La el acasă? - La el acasă.
- Care era la Integratron. - Corect.
Și cum era el pe atunci?
Cu picioarele pe pământ și era foarte inteligent.
Era un tip minunat.
Naratorul: În timp ce Van Tassel
nu a dezvăluit niciodată detaliile complete
pentru construirea mașinii sale de reîntinerire,
Benson a încercat să creeze un model al acesteia
pe baza a ceea ce a învățat.
Nu a lăsat niciun fel de instrucțiuni,
astfel încât nimeni nu știa ce să facă, așa că...
i-am căutat cercetările, dar nu am putut găsi nimic.
Așa că a trebuit să merg pe cont propriu.
Ceea ce am și făcut, și mi-am spus, ei bine, voi începe prin construirea unui model.
Am integrat lucrurile pe care le știam.
Acest lucru despre care am vorbit, pe care îl vedeți aici,
este un generator electrostatic real.
Are un diametru de vreo 20 de metri,
cântărește cam 750 de kg și este ridicat
cu ajutorul unor jeturi de aer care sunt împrejurul părții de jos.
- O-ho! - Și acolo sunt montate niște perii
care generează electricitate.
Naratorul: Electricitatea generată de perii
se scurge printr-un fir
care se conectează la un condensator.
Condensatorul este proiectat să se descarce atunci când atinge
un anumit nivel de energie electrică.
Pornește de la un nivel foarte jos, așa.
Pe măsură ce se dezvoltă, o parte se acumulează.
Se acumulează, se acumulează, se acumulează, se acumulează, se acumulează.
Se acumulează... Bang! Și apoi se întâmplă asta.
Acesta este decalajul scânteii. Acesta este regulatorul.
Vezi? Boom! Acum este stabil.
Treci prin această ușă mică chiar de aici,
te plimbi prin spatele ei și ieși prin celălalt capăt, de acolo.
Și întinerești instantaneu.
Este o mașină de întinerire,
trimisă de extratereștri pentru a ajuta ființele umane.
Deci, cât de aproape
crezi că a fost George Van Tassel
de finalizarea Integratronului?
Ei bine, spunea că s-a făcut 95%.
Naratorul: Doctorul în inginerie fizică Tom Valone,
este un expert în ceea ce se numește „vindecarea bioelectromagnetică”
și a petrecut ani buni studiindu-i atât pe Nikola Tesla,
cât și pe George Van Tassel.
Pe baza cercetărilor sale,
el crede că Integratron a fost cu zeci de ani înaintea timpului său.
Aș spune că geniul lui George Van Tassel
este foarte evident în proiectarea Integratronului.
El a integrat o serie de tehnologii
care au evoluat încet în secolul al XX-lea.
Punctul central este o bobină Tesla adevărată,
care a fost proiectată de Nikola Tesla
nu numai pentru a realiza studiul tensiunilor înalte,
ci și pentru beneficiile biologice ale expunerii
la frecvențele bobinei Tesla.
Clădirea pe care o avem aici este,
până acum, cea mai bună informație pe care o deținem
despre finalizarea proiectului Integratron.
Naratorul: Având în vedere ceea ce oamenii de știință știu acum
despre modul în care frecvențele electromagnetice și ionii
pot aduce beneficii corpului uman,
este oare posibil ca George Van Tassel
să fi fost într-adevăr la doar câteva săptămâni distanță
de finalizarea unei mașini funcționale de obținere a nemuririi?
Deși Van Tassel era cu mult înaintea timpului său,
el a afirmat că exploatează cunoștințe
care vin din trecutul antic.
El s-a raportat constant la Vechiul Testament,
cu privire la referințele despre îngeri
și despre Dumnezeu
și construcția Integratronului.
Dar el era convins, din experiențele sale extraterestre,
că îngerii erau oameni din spațiu.
Van Tassel a spus mereu că instrucțiunile
care i-au fost date pentru a construi Integratronul
seamănă foarte mult cu instrucțiunile
pe care Moise le-a primit de la Dumnezeu-Yahweh
pentru a construi un tabernacol.
Deci, Van Tassel a crezut
în extratereștrii antici și în OZN-uri
și a văzut toate aceste lucruri ca fiind conectate.
Naratorul: Van Tassel a fost intrigat în mod deosebit
de Marea Piramidă din Giza,
despre care credea că a fost construită pentru a utiliza
proprietățile piezoelectrice
ale cuarțului conținut în blocurile sale de granit.
În efectul piezoelectric,
energia electrică se acumulează
în roci și în alte materii lipsite de viață.
Vedem chiar și în scrierile lui George
că, pentru el, piramidele erau
un fel de centrale electrice din granit și,
prin urmare, aveau proprietăți piezoelectrice
și erau acumulatori foarte mari de energie.
George era convins că structura piramidei
a fost concepută pentru a întineri oamenii.
Van Tassel calculase că locul unde era situat Integratronul
era, de asemenea, aliniat cu Marile Piramide
și că această zonă era un tip de vortex rar întâlnit,
în care energiile de dedesubtul și de deasupra Pământului
făceau posibilă menținerea
contactului cu inteligențe
la care de obicei nu se poate ajunge ușor.
Naratorul: Oare Marea Piramidă ar fi putut
funcționa vreodată, în antichitate, precum o fântână a tinereții
care le-a permis oamenilor să trăiască timp de secole,
așa cum este descris atât în Biblia Ebraică,
cât și în Lista Regilor Sumerieni?
Dacă extratereștrii sunt cei care i-au dat, într-adevăr, lui George Van Tassel
instrucțiuni pentru construirea Integratronului,
este oare posibil ca ei să fi oferit de fapt omenirii
o tehnologie care a existat pe Pământ
în urmă cu mii de ani?
Poate că mai multe indicii pot fi găsite examinând
unele aspecte nou descoperite ale Integratronului,
care ar putea dezvălui că acesta mai avea și un al doilea scop,
posibil chiar mai profund.
Naratorul: În anul 2000,
mulți dintre adepții lui George Van Tassel au fost consternați
când noii proprietari ai Integratronului
au decis să folosească structura
pentru a fi găzdui băi acustice.
Dar alții cred că asta scoate la lumină
un element cheie al intențiilor lui Van Tassel.
Integratronul a fost realizat într-un mod
care este foarte potrivit
pentru captarea energiei și mai ales a energiei sonore.
Are proprietăți acustice extraordinare,
iar modul în care sunetul se mișcă
și se reflectă de pe structura cupolei
este cu adevărat unic pentru această clădire
și astfel ne face să ne întoarcem
și să reflectăm la modul în care a fost construită,
la modul în care a fost realizată
și la materialele care au intrat în componența acesteia.
Domul Integratronului
îmbunătățește experiența acustică din interior.
Acest lucru este foarte asemănător cu siturile antice ale templelor,
cum ar fi Newgrange, care sunt oarecum boltite
și care se concentrează, de asemenea, pe experiența acustică.
Este un adevărat mister faptul că are
toate aceste frumoase calități
și proprietăți de sunet.
Dar este interesant de luat în considerare faptul că, poate, tot timpul
proiectul Integratronului
a fost, într-adevăr, mai mult al unei mașinării de frecvențe sonore,
decât al unui generator electrostatic de vreun fel.
Pare ciudat că există
atât de multe proprietăți acustice uimitoare,
deși nu ar fi trebuit să fie acolo.
Poate că ar fi putut fi folosite ambele, atât sunetul,
cât și utilizarea electromagnetismului, în acest proiect.
Naratorul: Deși munca directă a lui Van Tassel la Integratron
s-a încheiat acum mai bine de 40 de ani,
arhitectura neobișnuită a acestuia
continuă să producă revelații științifice.
Dar dacă proprietățile acustice și geometrice ale structurii
servesc unui scop tehnologic, care ar putea fi acesta?
Integratronul este o frumoasă clădire geometrică,
împărțită în 16 arcuri parabolice, cu o cupola în partea de sus,
care apoi devine octogon în partea de jos.
Deci, pare a fi vorba de funcții de opt, patru, 16.
Toate formele geometrice au o sumă totală a unghiurilor lor.
Ei bine, înseamnă și că trăim
într-un sistem armonic.
Geometria sacră
a Integratronului este... cu adevărat unică.
Este o clădire cu 16 laturi.
Nu vedem asta foarte des.
Am văzut așa ceva într-o pictură a lui Rafael,
Căsătoria Fecioarei, unde se arată un turn cu 16 laturi,
despre care se crede că este Templul lui Solomon.
Acest lucru este foarte important, deoarece Templul lui Solomon
a fost casa permanentă a Chivotului Legământului
și poate asta este ceea ce a sugerat Van Tassel
la construcția Integratronului.
Chivotul Legământului era un dispozitiv
care deschidea un portal activ
prin care Moise sau un mare preot evreu
ar fi putut comunica cu o ființă din altă lume.
Naratorul: Chivotul Legământului?
Obiectul sacru care a fost descris în Biblie
ca un dispozitiv cu care să comunici cu Dumnezeu?
Este posibil ca George Van Tassel,
care uneori s-a referit la Integratron
ca la un Tabernacol,
să construiască o mașină
care nu numai că întinerește corpul uman,
dar care folosește frecvențe acustice
pentru a se conecta cu ființe din alte lumi?
Ne permite oare Integratronul
ca doar prin intermediul stării noastre mentale,
(fără a fi nevoie să realizăm vreun contact fizic,
(real, cu un extraterestru)
deoarece avem un proiect latent, încorporat în noi
posibil în mod intenționat,
să dispunem de un mic transceiver care,
atunci când avem totul pregătit
și începem să ne jucăm cu frecvențele sunetelor
conform cu aceste coduri și chei exacte lăsate anume pentru noi,
ne permite, zic, să deschidem un portal de comunicare?
Poate că în cele din urmă aceasta este ceea ce Van Tassel și-a imaginat
că va face Integratronul,
că va fi capabil să deschidă un portal sau o poartă
pentru a putea comunica cu extratereștrii
care vin și pleacă de pe Pământ.
Naratorul: Dacă povestea incredibilă
a lui George Van Tassel este adevărată
și el desfășura o agendă extraterestră,
ar putea fi Integratron mai funcțional decât știm?
Ar putea fi folosit pentru a ne reconecta
cu acele ființe
cu care susținea că este el în contact
și, astfel, să se recupereze codul în întregime?
Naratorul: La mai bine de patru decenii de la moartea sa,
Integratronul lui George Van Tassel
se află încă în deșertul Mojave.
Deși dispozitivul nu a fost niciodată terminat,
mulți îl văd încă ca o comemorare
a unei întâlniri extraterestre reale.
Când ajungi în deșertul Mojave,
trebuie să mergi în câteva locuri.
Trebuie să mergi la Parcul Național „Joshua Tree”.
Apoi trebuie să mergi la Integratron.
Vin oameni din întreaga lume să îl vadă.
The Integratron is the center,
Integratronul este centrul, istoric vorbind, al culturii OZN.
Se vorbește despre încercarea de a reproiecta Integratronul
la un moment dat, în viitor,
în așa fel încât armătura rotativă să se găsească în exterior,
pentru a genera acest câmp electronic.
Mulți oameni de știință, fizicieni și experimentatori
tot vin acolo de câteva decenii
și cu siguranță că se întâmplă ceva
energetic subtil la Integratron.
Este încă o mașină de frecvență.
Naratorul: Dacă extratereștrii
i-au dat cu adevărat instrucțiuni lui Van Tassel
despre cum să construiască Integratronul,
ar putea oare, aceleași ființe extraterestre, să aleagă într-o zi
un alt canal uman pentru a termina proiectul?
Este oare posibil ca în acel moment omenirea,
pur și simplu, să nu fi fost pregătită să posede o tehnologie atât de puternică?
Dacă este așa, nu ar fi pentru prima dată.
De-a lungul istoriei, au fost individualități
care au pretins că li s-au oferit în mod misterios informații
care ar putea duce la progresul omenirii.
În anii 1400,
Leonardo da Vinci a spus că ideile
i-au venit în timpul meditației.
A schițat lucruri precum elicoptere și tancuri.
Tot felul de dispozitive
care nu s-ar fi putut realiza în timpul vieții sale.
La începutul secolului al XX-lea,
matematicianul indian Ramanujan
a creditat un zeu hindus cu faptul că i-a oferit teoreme
care i-au intrigat pe toți la vremea respectivă,
dar care acum constituie baza teoriei șirurilor.
Și apoi îl avem pe Nikola Tesla,
care susținea că era în legătură cu extratereștrii
și că deține cheia
energiei fără fir.
Dar a murit înainte de a putea oferi omenirii această tehnologie.
Este posibil ca, în fiecare dintre aceste cazuri,
să ni se fi oferit informații pentru care nu eram prea pregătiți,
dar care s-ar putea realiza în viitor.
Mă simt foarte încrezător
în faptul că aceasta este
opera unui geniu inventiv pur.
Și dacă nu este aliniat
cu valorile contemporane,
asta nu-i poate invalida genialitatea.
Dar nu există nicio îndoială că ceva,
un eveniment catalizator, i-a schimbat intenția
de a deveni un...
știi, un om de afaceri, un inginer,
de a avea această viziune
a ceva aproape extraterestru.
Din cauza misterioasei morți a lui George Van Tassel în 1978,
Integratronul nu a fost niciodată complet terminat.
Dar este fascinant să crezi
că George Van Tassel s-a întâlnit cu ființe extraterestre
și că acestea i-au arătat viitorul.
Unii oameni au speculat
afirmând că agenda extraterestră
se referă la un proces continuu de evoluție
care să ne îmbunătățească.
Pentru a ne face mai inteligenți.
Pentru a ne civiliza, poate.
Pentru a ne aduce la nivelul
în care, probabil, într-o zi, vom fi capabili să ocupăm
un rol mai amplu pe scena galactică.
Acest fenomen care are loc astăzi
este la fel de vechi ca istoria noastră, precum civilizația noastră.
Nu se întâmplă nimic nou.
Ei se plimbă tot timpul printre noi pe Pământ
și nu ne dăm seama.
Naratorul: Este oare posibil ca Integratronul
să ofere o privire asupra viitorului umanității?
A fost oare ales George Van Tassel
să planteze sămânța care să dea naștere următorului pas uriaș
în evoluția omenirii,
unul care va duce la o durată a vieții care se va măsura nu în ani,
ci în secole?
Poate că Integratronul este mai funcțional decât pare
și numai atunci când vom putea să-l activăm
ni se va permite să ne îndeplinim
destinul extraterestru.
Traducere și adaptare: Bic@2021