Naratorul: Își transformă înfățișarea
chiar în fața ochilor noștri.
Bruce Fenton: Sunt capabili să treacă
de la un aspect total umanoid,
la o formă a unui animal periculos, care poate sfârteca oamenii în bucăți.
David Childress: Se transformă în lilieci,
sau iau brusc aspectul unui nor de ceață și apoi dispar.
Lynn Picknett: Cel mai înspăimântător lucru
este că pot fura
chipul unei persoane dragi
și te pot ademeni spre propria-ți moarte.
Naratorul: Relatări despre creaturi capabile să-și modifice aspectul
dintr-o formă în alta,
pot fi găsite în întreaga lume,
de-a lungul întregii istorii a omenirii.
Giorgio A. Tsoukalos: Trebuie să îți pui întrebarea:
care este miezul de adevăr din spatele acestor legende?
Childress: Când ne uităm la diferite legende,
găsim o legătură foarte puternică între
cei care își pot schimba forma și ființele extraterestre.
Naratorul: Nu este oare posibil ca Pământul să fi fost infiltrat
de ființe care își schimbă forma, venite de pe altă planetă?
William Henry: Ce s-ar întâmpla dacă ar exista pe Pământ milioane de extratereștri,
care s-ar preumbla printre noi și, brusc,
și-ar dezvălui adevărata lor înfățișare?
Traducere și adaptare: Bic@2021
Naratorul: Există o ușă
în Univers.
Dincolo de aceasta se află promisiunea adevărului.
Ne cere să punem la îndoială tot ceea ce
am fost învățați vreodată.
Dovezile sunt, peste tot, în jurul nostru.
Viitorul este chiar în fața ochilor noștri.
Nu suntem singuri.
Nu am fost niciodată singuri.
SCHIMBĂTORII DE FORMĂ Traducere și adaptare: Bic@2021
Naratorul: Un muncitor forestier, în vârstă de 22 de ani,
Travis Walton,
conduce mașina către casă, după apusul soarelui,
fiind însoțit de un grup de colegi de muncă,
când, brusc, o lumină stranie a apărut pe cer.
Am observat, câteva licăriri de lumină
venind printre copaci.
Lumina aceea părea să vină
dintr-un loc aflat mai sus decât nivelul solului.
Abia când am ajuns acolo unde
această lumină traversa drumul,
am avut o vedere neobstrucționată asupra navei.
Era, clar, un obiect metalic,
vizibil, bine definit,
un disc care plutea acolo, bine conturat pe cer.
Am deschis ușa, gândindu-mă că voi putea arunca
o privire mai atentă înainte ca obiectul să decoleze.
Pe măsură ce mă apropiam de el, sunetul pe care îl făcea,
devenea un sunet pe care îl puteai și auzi și simți.
Colegii mei au spus că
vibrația se putea simți și în camion.
Au spus că aveau senzația că
urma să se întâmple ceva.
Și tocmai atunci
m-a lovit acest fascicol de... energie.
Însoțitorii au spus că parcă aș fi călcat pe o mină de infanterie.
Ceva ca o explozie,
însă atât de violentă,
încât ei au crezut că m-a ucis.
Când acest fascicul de energie m-a lovit,
am simțit ceva ca o lovitură fizică, dar cu un fel de...
furnicătură, un soi de senzație de șoc electric,
în același timp.
Nu știu cât timp a trecut, până ce am revenit, după ce am fost luat la bord.
Dar știu că mă aflam pe un fel de
tăblie, sau o masă de operație mai înaltă.
Mă uitam direct la fața acestei creaturi.
Și m-am rostogolit.
Michael Salla: El i-a văzut pe acești
extratereștri gri în jurul său
și a intrat în panică.
A început să se lupte cu ei, foarte violent.
Și astfel, extratereștrii gri,
au părăsit camera respectivă.
La scurt timp după aceea,
alți doi extratereștri, dar cu aspect umanoid, au pășit înăuntru.
Walton: Când au apărut entitățile acelea
cu aspect umanoid, am avut
îndoieli serioase asupra faptului că a fost o operațiune de salvare.
Și atunci, mi-au pus o mască peste față.
Și asta m-a făcut să mă liniștesc foarte repede.
Nick Pope: Acum, băniala este că
de fapt, aceștia nu erau alți extratereștri.
Erau aceiași, dar aveau capacitatea
să se transforme în altceva,
în special pentru a-l liniști pe Walton.
Naratorul: Cazul lui Travis Walton
a devenit unul dintre cele mai faimoase
cazuri de răpire extraterestră raportate vreodată
și a fost chiar adaptat pentru film, în 1993.
Dar dacă este adevărat, a fost oare răpit de ființe
care sunt capabile să-și modifice înfățișarea și să imite forma umană?
Deși relatarea lui Travis Walton este extraordinară,
nu este cu totul unică.
Salla: Există multe povești despre astfel de răpiri,
în care apar ființe extraterestre cu aspect non-uman, așa numiții „gri”,
care apoi sunt înlocuiți de ființe cu aspect uman.
Și asta pare să indice faptul că este vorba de ființe extraterestre
care se folosesc de această abilitate, de schimbare a formei,
pentru a face să pară că acolo ar fi oameni, nu extratereștri.
Naratorul: În 2013, sondajele de opinie
au arătat că 12 milioane de americani cred că
astfel de ființe, care își pot schimba forma, trăiesc printre noi.
Fenton: Una dintre cele mai interesante conspirații ale momentului
este aceea despre extratereștrii care își pot modifica forma.
Și anume ideea că, poate, există astăzi în lumea noastră o clasă de entități,
capabilă să se reprezinte pe ea însăși sub înfățișare umană, după bunul ei plac.
Aceste entități extraterestre
se ascund, amestecându-se cu
restul societății umane normale din jurul lor.
Pope: Există o teorie care susține că extratereștrii sunt printre noi.
Extratereștrii în formă umană.
Că reprezintă o avangardă, o a cincea coloană.
Spuneți-i cum vă place, dar ideea este că,
probabil, ca un preludiu al unei invazii extraterestre pe scară largă,
ei se infiltrează în societate, își aduc semenii în poziții de putere.
Și s-ar putea să treacă pe lângă tine, iar tu să nu-i observi.
Oamenii cred că „dezvăluirea” nu este nimic altceva
decât o aterizare arhetipală a unei nave spațiale venită din cer,
chiar pe peluza Casei Albe.
Ce se întâmplă dacă, de fapt, nu este așa?
Ce se întâmplă dacă extratereștrii sunt deja aici?
Naratorul: În timp ce noțiunea că
extratereștrii care își schimbă forma
trăiesc printre oameni
poate suna ca ceva scos dintr-un film științifico-fantastic,
acest concept era de fapt predominant
în rândul oamenilor de acum mii de ani.
În vremurile străvechi,
aproape fiecare cultură de pe glob
își descria zeii, cum coborau din cer
și cum aveau capacitatea de a-și schimba înfățișarea.
Jonathan Young: Fenomenul de schimbare a formei a apărut,
de-a lungul istoriei, în tradiția șamanică,
în marile religii...
Olimpienii din Grecia,
zeii hinduși care puteau să-și schimbe forma,
zeii egipteni.
Există ceva legat de această idee și anume că,
zeii în special, se pot transforma într-o altă persoană
sau pot lua înfățișarea unui animal.
Ric Rader: Aceste povești nu sunt doar așa, de distracție.
Ele sunt aici ca să dea sens relației noastre
cu lumea și cu zeii.
Iar aceasta nu este o lume asupra căreia să avem prea mult control.
Și, în cele din urmă, acesta este un lucru terifiant,
pentru că atunci când vin în lumea noastră,
indiferent ce formă ar lua,
noi suntem cei supuși capriciilor zeilor.
Naratorul: Sunt poveștile despre ființele care își schimbă forma
doar simple manifestări ale unei frici adânci
față de faptul că nu avem controlul asupra propriei noastre realități?
În mod curios, un element comun
al multora dintre aceste povești străvechi,
este că zeii și-au schimbat forma
pentru a putea parcurge, nedetectați, lumea noastră.
Rader: Pentru a circula prin lumea noastră,
zeii trebuie să ia o formă umană,
sau una care există în lumea umană.
Zeus, în special,
a vrut să aibă relații sexuale cu ființe umane,
cu femeile oamenilor.
Pentru asta, Zeus ia forma unui taur, un taur deosebit de frumos,
care atrage interesul Europei,
o prințesă feniciană.
În povestea greacă,
Europa se alătură acestui taur.
Împreună, traversează Marea Mediterană
până la insula Creta.
Apoi Zeus se transformă înapoi din taur în zeu,
și o fecundează pe Europa.
Deci, acesta este Zeus, cel care folosește schimbarea formei ca modalitate
de a atrage o femeie umană și, în cele din urmă, de a crea
o nouă civilizație insulară în Creta.
Rader: Zeus se transformă în taur.
Se transformă în vultur.
Se transformă într-o ploaie aurie.
Din motive practice,
zeii trebuie să se deghizeze.
Pentru că, dacă vor apărea nedeghizați în lumea oamenilor,
atunci vor face ravagii.
Și, în limitele imaginației noastre,
ei arată ca noi.
Poate că nu, nu știm cu adevărat.
Ei trebuie să ia o formă pe care mințile noastre de muritori
sunt capabile să o înțeleagă.
Tsoukalos: De-a lungul istoriei,
au apărut aceste povești despre zeii antici
care sunt capabili să se transforme.
Așa că, ar trebui să vă puneți întrebarea:
care este miezul de adevăr din spatele acestor legende?
Naratorul: Ar putea avea oare o anumită semnificație
faptul că în multe istorisiri,
venite din toate părțile lumii,
se spune că zeii își schimbă forma pentru a interacționa cu oamenii?
Este oare posibil ca, la un moment dat,
oamenii antici să fi asistat, de fapt,
la situații în care ființe extraterestre chiar își schimbă forma?
Childress: Găsim multe istorisiri din trecut,
legende și mituri, despre zeii care își schimbă forma.
Grecii au multe povești cu subiectul ăsta.
La fel hindușii, sumerienii.
Peste tot în lume avem astfel de povești.
Și trebuie să vă întrebați dacă acestea nu ar putea avea vreo legătură
cu extratereștrii care își schimbă forma.
Teoria astronauților antici încearcă să descifreze
tehnologia neînțeleasă descrisă în poveștile mitologice.
Această idee, a schimbării formei,
este înrădăcinată solid
în conceptul de tehnologie neînțeleasă.
Extratereștrii făcuți din carne și sânge,
efectiv au reușit să-și schimbe aspectul
cu ajutorul tehnologiei.
Poate că aveau o mantie care îi făcea invizibili...
Sau aveau o mantie cu ajutorul căreia să se poată schimba
în ceea ce doreau.
Oamenii au fost martori la acest lucru
și așa au apărut aceste povești.
Naratorul: Dacă extratereștrii au inspirat acele
povești antice cu zei care își schimbă forma,
așa cum sugerează teoreticienii astronauților antici,
oare au fost aici doar în trecutul îndepărtat,
sau au rămas lângă noi timp de mii de ani?
Și care ar putea fi motivul pentru care se ascund printre oameni?
Naratorul: Aici, ascunsă pe fundul oceanului,
cercetătorii descoperă o creatură nouă și neobișnuită...
Caracatița mimetică.
Acest cefalopod extrem de inteligent
este capabil să-și schimbe instantaneu
culoarea și textura pielii,
dar își poate transforma și corpul
pentru a lua forma multor altor creaturi.
Kirsten Fisher: Caracatița mimetică este remarcabilă.
Se știe că imită cambulele,
care sunt plate precum peștii care trăiesc pe fundul oceanului.
Șerpii de mare, cu dungi.
Și apoi, de asemenea, peștii-leu, remarcabil,
care au multe apendice, asemănătoare cu niște pene.
S-a dovedit că poate imita
cel puțin 15 specii marine diferite.
Naratorul: Cu trei inimi, nouă creiere
și un număr de gene aproximativ dublu față de om,
unii savanți au emis iporeza că această specie de caracatiță
ar putea fi venită de pe altă planetă.
În 2018, un grup de 33 de oameni de știință a declarat,
într-o lucrare evaluată de către colegi,
că această caracatiță are de fapt ADN extraterestru
și că ar fi putut veni din altă lume.
Acum, când ne gândim la asta, trebuie să ne punem întrebarea:
bine, dar cum ar putea fi de fapt extratereștrii?
Ar putea fi precum caracatița?
Ar putea fi de fapt dintre cei care își schimbă forma?
Noi, presupunem automat că extratereștrii
ar putea fi umanoizi, că ar putea arăta ca noi,
dar adevărul este că, de fapt, ar putea fi schimbători de formă
capabili să-și modifice înfățișarea
în orice vor ei.
Naratorul: Dacă originea acestei specii de caracatiță nu este pe Pământ,
ar putea asta indica oare posibilitatea
ca aici să fi ajuns
și ființe extraterestre inteligente, care au capacitatea biologică de a-și schimba forma?
Fisher: Cum ar fi evoluția unor lucruri
precum crypsis, sau capacitatea de a se camufla.
Pe Pământ,
după cum știm, presiunea selectivă a acestui comportament este,
în primul rând, relația prădător-pradă.
Camuflajul este, în esență, o însușire
prin care poți scăpa de a fi detectat de un prădător,
dacă ești un animal care este vânat pentru a fi mâncat,
sau de a evita să fii descoperit de către victimă,
dacă se întâmplă să fii un prădător.
Cred că presiunea selectivă
ar putea conduce, cu siguranță, la evoluția fenomenului de camuflaj
și pe alte planete.
Pope: Având în vedere că schimbarea de formă
are un beneficiu evolutiv clar,
este cu siguranță posibil ca această capacitate să fi evoluat
nu doar aici pe Pământ, ci și în alte părți ale Universului.
Este perfect posibil să existe și alte forme de viață extraterestre,
inclusiv viață inteligentă,
ființe care să posede capacitatea de a-și schimba forma.
Trebuie să ne punem întrebarea:
oare această tehnică este ceva
pe care acele ființe, pur și simplu, o au în mod natural
ca parte a ADN-ului lor biologic,
sau folosesc vreun fel de tehnologie
care face acest lucru pentru ei?
Deci ar putea fi oricare variantă,
sau chiar o combinație a ambelor.
Naratorul: În regnul animal, capacitatea de schimbare a formei
a evoluat, pentru a ascunde atât vânătorul, cât și vânatul.
Dar dacă extratereștrii care își schimbă forma
se ascund cu adevărat printre noi,
cum au evoluat oare ei, ca pradă sau ca prădători?
O mamă, în vârstă de 25 de ani, care a născut în urmă cu trei ani,
este dusă la un medic din localitatea de baștină,
după ce a manifestat un comportament din ce în ce mai bizar.
Vorbea de parcă era pusă pe gâlceavă
și se plângea că este afectată de viziuni tulburătoare
și de voci ciudate.
Familia ei susținea că este posedată
de ființe supranaturale...
cunoscute sub numele de Djinn.
Amir Hussain: „Djinn” este un termen arab
care înseamnă „a ascunde”, „a tăinui”.
Coranul spune că sunt creaturi ieșite din foc fără fum.
Foc fără fum.
Este vorba despre djinii care pot lua formă de animal.
Este vorba despre djinnii care pot lua forma
unor fenomene naturale... vântul, de exemplu.
De altfel, în lumea musulmană sunt și în ziua de azi oameni
care vor spune că această persoană care este posedată de djinni
nu este bolnavă, nici fizic, nici psihic.
Picknett: Djinnii ar fi fost creați
înaintea omenirii, de către Dumnezeu.
Ei pot lua orice formă, pentru a vă amăgi
și a vă ispiti.
Pentru că o parte din rolul lor
este de a testa omenirea.
Naratorul: Întâlniri cu djinnii
sunt raportate frecvent în anumite părți ale lumii
și milioane de oameni continuă să creadă în existența lor.
Ființe similare care își schimbă forma pot fi găsite
și în alte tradiții antice
și sunt atât de obișnuite încât mitologii moderni le-au grupat
într-o categorie numită „zeii șmecheri”.
Young: Zeii cei șmecheri sunt zei ai tranzițiilor, al schimbării.
Nu este întotdeauna distractiv să îi întâlnești,
deoarece sunt cei care ne trag covorul de sub picioare.
Ei sunt sunt cei reponsabii cu răutatea și haosul în lume.
În tradiția nordică, găsim personajul șmecher
cunoscut sub numele de Loki.
Loki este un schimbător de formă.
În unele povești, el este un somon,
alteori o muscă.
Deepak Shimkhada: Conform mitologiei hinduse,
danivele sunt demoni.
Au o putere specială,
aceea de a-și schimba forma,
pentru a-i amăgi pe unii,
de a-i deruta pe alții,
de a apărea în orice formă doresc.
Henry: Găsim acest lucru și în tradiția zânelor celtice,
care sunt capabile să schimbe forma.
Dar în sensul lor cel mai profund și întunecat,
caută să extragă ceva din umanitate.
Fenton: Unele dintre aceste întâlniri, despre care auzim,
cu ființe care își schimbă forma,
pot fi de fapt contacte cu entități extraterestre.
Există câteva exemple bune în acest sens, cu cei numiți „gri”.
Există un incident în care...
a fost văzută o bufniță mare, care avea o înălțime de aproximativ trei metri și...
martorul a crezut că acest lucru nu poate fi real,
apoi, dintr-o dată, s-a transformat din nou într-un „gri”.
Foarte ciudat.
Înșelătoria, mistificarea, traversează ca un fir roșu tot acest fenomen.
Adică ideea că extratereștrii
înșală, seduc, păcălesc oamenii.
Vedem asta în mitologie.
O vedem în întâlnirile de aproape.
Naratorul: Este oare posibil
ca relatările despre ființe care își schimbă forma,
atât în trecutul îndepărtat, cât și în epoca modernă,
să nu fie doar produsul unor imaginații hiperactive,
ci chiar întâlniri reale cu extratereștrii?
Dar dacă da,
au ei oare de îndeplinit o agendă sinistră?
Poate că mai multe indicii pot fi găsite examinând povești,
dar nu despre zei...
ci despre monștri?
Naratorul: Acest pitoresc oraș transilvănean
este locul de naștere al lui Vlad Țepeș,
cunoscut și sub numele de Vlad „Palatinul”,
sau Vlad Dracul.
Acest infam prinț român,
cunoscut ca băutor al sângelui dușmanilor săi,
a inspirat titlul
romanului cu vampiri, din 1897, al lui Bram Stoker, Dracula.
În 2014, o turistă care vizita o biserică locală,
a dat peste o pictură atât de ciudată,
încât a trimis o fotografie a acesteia
către organizația israeliană care se ocupă
de cercetarea OZN-urilor și a extratereștrilor.
Henry: În orașul natal
al lui Vlad Țepeș,
personajul pe care se bazează povestea vampirului Dracula,
găsim o biserică a unei mănăstiri dominicane.
În această biserică se află o pictură veche de 700 de ani,
care înfățișează în cel mai clar mod privitorului,
o ambarcațiune circulară, un OZN,
care planează peste o clădire despre care se crede că este biserica.
Fenton: Avem această farfurioară foarte ciudată, în formă de jeleu,
care planează peste casa ancestrală
a marii figuri care a dat naștere...
știi, lui Dracula, vampirul.
Oare există vreo legătură aici, de vreun fel,
între această legendă a vampirilor și extratereștri?
Naratorul: Este posibil ca o pictură veche de 700 de ani
aflată într-o biserică din Transilvania să indice o legătură
între vampiri și extratereștri?
Ar putea fi adevărat că poveștile despre aceste entități
care își schimbă forma și despre care se spune
că se transformă din oameni în lilieci,
lupi sau alte creaturi,
se bazează pe întâlniri reale?
Deși romanul Dracula de Bram Stoker este o operă de ficțiune,
este inspirat de evenimente istorice.
Picknett: Ca să scrie această poveste clasică despre vampiri
la sfârșitul secolului al XIX-lea, Dracula,
Bram Stoker a făcut unele cercetări despre tradițiile românești.
După cum spun eu, românii sunt foarte complicați
și au tendința de a...
fi diferiți, chiar de la sat la sat.
Deci au existat vreodată astfel de lucruri,
paranormal vorbind, precum vampirii?
Pentru un timp...
în secolele 15, 16, 17, 18...
în anumite părți ale lumii, vampirii au existat.
Naratorul: În timpul construcției
unei șosele, chiar în afara acestui mic oraș,
se face o descoperire șocantă.
Muncitorii au dezgropat un cimitir,
care deschide o fereastră înfricoșătoare spre trecut.
Mormântul conține patru schelete, toate decapitate.
Recent, în Polonia,
au fost găsite câteva morminte care aveau caracteristici neobișnuite.
Rămășițele umane aveau capetele îndepărtate și așezate la picioare.
Aceasta a fost dovada unei execuții rituale.
Unii teoreticieni cred că
aceștia ar fi putut fi suspectați de vampirism.
Naratorul: Arheologii estimează că
aceste morminte datează din secolul al XVI-lea și,
conform tradițiilor
care existau în Polonia în acel moment,
despărțirea capului de trup ar împiedica
revenenirea la viață a strigoiului.
Morminte similare de vampiri, au fost găsite în întreaga Europă,
unele chiar conținând corpuri,
cu țepușe care le treceau prin inimă.
Când ne gândim la vampiri,
nouă ne vin în minte romanul „Dracula” a lui Bram Stoker,
sau reprezentările hollywoodiene ale vampirilor.
Dar pentru popoarele europene,
în special pentru cele din Europa de Est,
ideea de vampiri era reprezentată de
un fenomen supranatural foarte înspăimântător și foarte real,
care era ceva de care trebuiau să se ferească,
deoarece vampirii erau capabili să își schimbe forma.
Și cel mai înspăimântător lucru legat de aceștia a fost acela că,
pentru a supraviețui, era vital pentru ei
să bea din sângele animalelor sau al ființelor umane.
Naratorul: În timp ce conceptul modern de vampir
a fost asimilat de folclorul european,
ființe asemănătoare, care își schimbă forma
și sunt însetate de sânge, au fost semnalate
în întreaga lume antică,
de exemplu „rakshasas”, descrise în textele sanscrite din India.
Shimkhada: În scripturile hinduse,
rakshasas au o putere specială, de a-și schimba forma.
Rakshasa este un demon carnivor.
Rakshasa iubește să mănânce carne.
Fenton: Pe tot globul, avem mitologii
care prezintă entități de tip vampiric.
În textele sumeriene există „ekimmu”.
În China există „Jiangshi”.
Toate aceste entități par a fi, într-un fel,
interesate de sângele uman.
Dar există o cale adevărată către aceasta?
Adică, există vreun fel de entitate
care să fie interesată de sângele uman?
Naratorul: S-ar putea oare ca aceste spurcăciuni
însetate de sânge să fie mai mult decât pură fantezie?
În ceea ce îi privește, teoreticienii astronauților antici spun că
poveștile vechi de secole despre vampiri
prezintă asemănări izbitoare cu un fenomen foarte modern...
răpirile extraterestre.
Bill Birnes: Când vorbim despre experiențele de vampirism,
le analizăm pe bucăți,
și observăm.
Apoi, are loc acapararea propriei minți
și ademenirea persoanei în vampir.
Dar răpirile extraterestre sunt exact la fel.
Răpiții declară că
sunt paralizați de o lumină, iar o ființă se apropie de ei.
Entitatea se ocupă de ei, apoi se îndepărtează.
Pope: Esența în răpirile extraterestre este
senzația efectuării unui fel de proceduri medicale.
Unii oameni spun că li s-au luat mostre de ADN,
dar în alte cazuri, sângele pare să fi fost îndepărtat.
Foarte des, persoana declară
în aceste rapoarte de răpire, că a fost imobilizată.
Și totuși, când te uiți la textele vedice,
legendele chinezești, legendele europene,
poți trasa niște legături între vampiri,
OZN-uri și răpiri.
Childress: Avem o legătură foarte puternică
între vampiri și extratereștri.
Este posibil oare ca extratereștrii
să aibă cumva nevoie de sângele nostru?
Naratorul: Dacă poveștile despre vampiri
au fost inspirate de întâlniri cu ființe extraterestre,
așa cum sugerează teoreticienii astronauților antici,
oare asta ar putea să indice că sângele joacă un rol esențial
în capacitatea lor de a-și schimba forma?
Poate că mai multe indicii pot fi găsite
examinând eforturile umanității
de a transforma viața pe Pământ
prin manipularea ADN-ului.
Naratorul: Arheologii care excavează
o așezare din epoca de piatră, cunoscută sub numele de „Star Carr”,
fac o descoperire extraordinară.
Sub straturi de turbă densă,
ei descoperă un coif ritualic,
vechi de 11.000 de ani...
unul care ar fi putut fi purtat de un șaman sau de un preot.
De când există oameni, a existat și ideea că
anumite persoane, anumite persoane speciale,
își pot schimba forma.
Preoții din vechea lume magică, șamanii,
ar fi avut capacitatea de a-și schimba forma
în cea a unui animal.
Naratorul: În mod curios, în ultimii ani,
locul și regiunea înconjurătoare
au devenit renumite pentru rapoartele despre
un oribil schimbător de formă, cunoscut... sub numele de Vârcolac Flixton.
O serie de experiențe foarte ciudate au avut loc acolo
în ultimii 50 de ani sau cam așa ceva.
Acestea includ apariția unui biped ciudat,
cu un cap fie ca de câine, fie ca de lup.
Cu alte cuvinte,
jumătate lup, jumătate om.
Și în plus față de aceasta,
au existat multe observații ale unor ciudate
și misterioase forme luminoase, dar și a unor nave structurate,
OZN-uri, în aceeași vecinătate.
Avem atât activitate OZN, cât și ceea ce
pare să fie o manifestare a prezenței vârcolacilor în Europa,
în special în Yorkshire.
Așadar, trebuie să ne întrebăm, există vreo legătură
între activitatea OZN și aceste ființe schimbătoare de formă?
Așa s-ar părea.
Naratorul: În 2016,
aproape o duzină de observații ale Vârcolacului Flixton
au fost raportate în orașul Hull din apropiere,
la doar 50 de mile sud de Star Carr.
Martorii au susținut că au văzut creatura
ospătându-se cu sângele și carnea câinilor din zonă,
lăsându-i pe rezidenți cuprinși de teroare.
Collins: Pentru popoarele europene,
în trecut, aceasta era o amenințare foarte reală.
Se credea că există anumiți indivizi
care își puteau schimba forma,
transformându-se într-un anumit animal,
cel mai adesea într-un lup.
Și în timp ce acești indivizi erau sub forma unui vârcolac,
se credea că, pentru a-și susține existența,
trebuie să aibă ca suport sângele și forța vieții,
luate fie de la animale, fie de la oameni.
Naratorul: Printre numeroasele povești
despre ființe care își schimbă forma... de la vampiri
la vârcolaci și chiar la relatări actuale de răpiri extraterestre...
o temă recurentă este nevoia de sânge.
În ceea ce îi privește, teoreticienii astronauților antici susțin că
este foarte posibil ca aceste ființe să aibă nevoie de ceva anume,
de un constituent al sângelui, pentru a-și schimba forma...
ADN-ul.
Fenton: Acum, este oare posibil ca, în vreun fel sau altul,
această abilitate de schimbare a formei
să fie valorificată prin amestecarea genelor unor specii,
pentru a-și putea transforma
instantaneu forma?
Howe: Prioritatea lor este recoltarea mostrelor genetice,
deoarece în acest fel vor putea amesteca
și potrivi genele la un nivel sofisticat
și astfel pot modifica un corp în orice formă doresc,
corp pe care apoi îl pot folosi pentru a se ascunde.
Așadar, una dintre cele mai mari întrebări ale noastre este
„cine se plimbă pe planeta noastră, arată uman, dar nu este om?”
Naratorul: Dacă într-adevăr există
extratereștri schimbători de formă aici, pe Pământ,
ar putea avea ei oare nevoie de mostre de ADN
pentru a putea imita o formă umană sau animală?
În ultimii 30 de ani,
progresele realizate în tehnologia de îmbinare a genelor
au permis umanității să înceapă să experimenteze clonarea
și transformarea creaturilor pământești.
În 2019, cercetătorii din China au anunțat
că au creat primii embrioni hibrizi,
care sunt parțial om, parțial maimuță.
Experimente similare au fost făcute în întreaga lume,
cerecetătorii combinând ADN-ul uman cu cel de la porci, oi
și urmează, în curând, de la șoareci și șobolani.
Amy Teitel: Vedem o tehnologie modernă
capabilă să creeze aceste tipuri de specii încrucișate.
Prin urmare, geneticienii pot,
de fapt, să taie bucăți dintr-o catenă ADN,
să introducă o catenă nouă pentru a finaliza secvența
și să o reintroducă înapoi într-o celulă.
Când celula este capabilă să crească, să devină un embrion
și apoi să devină o ființă completă,
are în ea această secvență de ADN modificată.
Michael Dennin: Când vă gândiți la tehnica de
editare a genelor, în primul rând vă gândiți la faptul că
tehnologia este posibilă, după cum se știe deja.
Deci, este cu siguranță de domeniul posibilului
ca o civilizație avansată, o civilizație extraterestră,
să aibă abilități în editarea genelor,
capacități care le depășesc cu mult pe cele pe care le avem noi acum
și că ar putea face cu adevărat lucruri care sunt, de fapt, inimaginabile
și în afara oricărui scop la care ne-am putea gândi.
Naratorul: Oare este posibil ca modificările genetice
pe care oamenii de știință sunt acum capabili să le realizeze în laborator
să fi fost perfecționate în urmă cu mii de ani de către extratereștri?
Pentru teoreticienii astronauților antici, această posibilitate
ridică o altă întrebare interesantă...
ar fi putut ei modifica
în mod similar ADN-ul uman?
Naratorul: Regiunea de sud-vest a Franței găzduiește
unele dintre primele exemple de artă preistorică
descoperite vreodată.
Peșterile din Lascaux,
Niaux și Pech Merle
conțin, toate, picturi rupestre
care datează de mai bine de 15.000 de ani.
Dar, printre vechile picturi rupestre, este o imagine care iese în evidență.
În interiorul peșterii Trois-Frères se află reprezentarea
unei figuri misterioase, cunoscute pur și simplu ca „vrăjitorul”.
Young: În sudul Franței,
a fost descoperită o peșteră în care se află o imagine
despre care se crede că are o vechime de circa 15.000 de ani.
Aceasta ar putea fi cea mai timpurie imagine, pe care o avem, a unei zeități.
Este un cerb, dar în interiorul lui este un om,
așa că pare să înfățișeze un ritual șamanic
în care se folosește puterea animalului pentru a deschide un canal de comunicare.
Collins: Are corpul unui cerb,
are ochii unei bufnițe,
are coada, posibil, a unui cal,
dar este destul de clar că stă pe picioare de om
și are brațe asemănătoare omului.
Și, deși imaginea a fost interpretată
drept reprezentarea un zeu primordial,
cel mai probabil este că reprezintă un șaman,
care s-a transformat, într-unul sau mai multe animale,
pentru a se deplasa prin tărâmurile supranaturale
pe unde se crede că a călătorit șamanul.
Naratorul: Deși nu există nicio înregistrare scrisă
care să certifice definitiv că arta rupestră datează de acum 15.000 de ani,
în sud-vestul american, noțiunea de șaman
care își schimbă forma
este încă predominantă și astăzi.
De zeci de ani, această întindere de 500 de acri a fost scena
a numeroase rapoarte despre fenomene ciudate.
Fenomene care includ atât observații de OZN,
cât și relatări despre apariția unui monstru schimbător de formă.
Orice activitate paranormală
pe care ți-o poți imagina s-a întâmplat, se presupune,
la Ferma Skinwalker.
Ai văzut OZN-ri.
Ei au văzut diferite creaturi.
Au văzut lucruri ciudate întâmplându-se pe cer.
Există o istorie a activităților care se petrec în acea zonă,
care se întinde nu doar pe ultimii 100 de ani,
ci chiar pe ultimii 1.000 de ani, dintre care
unele sunt legate de legendele tribului Navajo.
Povești despre schimbătorii de formă,
numiți skinwalkers, au existat
din timpuri imemoriale.
Naratorul: În tradițiile orale ale ambelor
populații locale, Navajo și Ute,
schimbătorul de forme, după care este botezată Ferma Skinwalker,
a locuit în zonă vreme de secole.
Dar povestea din spatele acestei creaturi
este diferită de cea a altor schimbători de formă.
Potrivit celor din tribul Navajo, skinwalker-ul este un om,
care a are capacitatea de a-și transforma corpul.
Un „skinwalker” este numele dat
unui șaman sau unui vrăjitor Navajo,
atunci când se află într-o stare supranaturală.
Foarte adesea, un skinwalker va lua forma unui lup,
dar poate fi și a altui animal.
Tradiția nativilor cu privire la skinwalkers
este că aceștia sunt oameni reali care
au căpătat un anumit tip de putere.
Au primit anumite abilități,
și de schimbare de formă și de magie.
Naratorul: Când vine vorba de modul în care skinwalker-ul
este capabil să-și schimbe forma, indienii Navajo au un concept similar
cu cel al teoreticienilor astronauților antici.
Ei cred că monstrul este conectat la ADN.
Dover: Opinia noastră despre asta este că
manipulează ADN-ul propriului corp.
Ei își schimbă forma.
De obicei, într-un animal a cărui piele o posedă.
Apoi vor folosi pielea și, cu o combinație de incantații,
se vor transforma de fapt în acel animal.
Și, destul de interesant,
în tradiția Navajo,
ești învățat din timp, încă din copilărie,
să nu-ți arunci oriunde resturile de la unghiile tăiate,
sau să nu scuipi cumva pe pământ și să nu ascunzi scuipatul.
Toate acestea au legătură cu recoltarea de ADN.
Naratorul: Oare dacă extratereștrii
recoltează ADN pentru a-și schimba forma,
după cum sugerează unii teoreticieni ai astronauților antici,
este posibil ca ei să le ofere și oamenilor
această abilitate?
Și se poate ca un skinwalker să fie tocmai dovada unei intervenții extraterestre?
Deși poate părea exagerat,
fostul ofițer de poliție de etnie Navajo, Jonathan Dover,
este sigur că ființa numită skinwalker este reală.
Am petrecut 31 de ani în forțele de ordine.
Au fost multe, multe incidente în care oamenii spuneau că i-au văzut
când le urmăreau mașinile
care se mergeau cu 60-65 mile pe oră,
că aveau o înfățișare umană și că alergau în urma lor.
Au fost situații în care polițiștii au operat arestări,
i-au încătușat pe cei reținuți, ca apoi să constate, când ajungeau la secție,
că persoana respectivă a dispărut, deși ei nu opriseră nicăieri.
Indiferent dacă este vorba sau nu de o prezență extraterestră,
nu știm asta sigur, avem totuși la dispoziție
un volum mare de informații și aș spune
că nu trebuie să le tratăm cu ușurință
doar pentru că acolo este vorba de o altă cultură.
Naratorul: Să fie oare ciudatul personaj
care a fost pictat pe un perete de peșteră din Franța în urmă cu 15.000 de ani,
în viață și bine mersi în sud-vestul american?
Si să fi existat întotdeauna schimbători de formă printre noi,
atât extratereștri, cât și umani?
Și este posibil ca noile progrese științifice
să ne conducă către un viitor în care am putea deveni...
schimbători de formă?
Naratorul: Oamenii de știință care dezvoltă tehnologiile de schimbare a formei,
anunță cea mai recentă și incredibilă creație a lor...
rețele care se pot transforma,
ca răspuns la schimbările de temperatură.
Când cercetătorii fac demonstrația
remarcabilei metamorfoze a materialului,
ca prin magie, ochiurile plate ale rețelei se transformă
și iau chipul tridimensional
al matematicianului din secolul al XIX-lea,
Carl Friedrich Gauss.
Această tehnică a fost folosită pentru ca o structură plană să fie transformată
astfel încât să arate ca o față umană, sau să ia un alt tip interesant
de formă tridimensională.
Când vorbești despre
tehnologiile de schimbare a formei, vezi că acum,
capacitatea noastră de a controla materialele
se află, într-adevăr, într-un punct de cotitură.
Naratorul: În viitorul apropiat,
astfel de materiale care își schimbă forma, ca acesta,
ar putea fi utilizate în multe domenii,
de la fabricarea de țesături inteligente și electronice care se repară singure,
până la introducerea următoarei generații de robotică
și echipamente medicale de înaltă tehnologie.
Însă teoreticienii astronauților antici
întrevăd o posibilitate și mai profundă.
Faptul că aceste progrese,
combinate cu înțelegerea noastră tot mai mare
asupra manipulării ADN-ului, vor debloca pentru oameni
potențialul de a valorifica puterea schimbării formei.
În romanele științifico-fantastice, una dintre cele mai grozave idei
a fost aceea a capacității de schimbare a formei.
De a-ți schimba culoarea pielii
sau forma, pentru a te transforma în altceva.
Iar acum, companiile de înaltă tehnologie lucrează chiar la acest lucru.
Fenton: În natură vedem animale care
își pot schimba brusc culorile, își pot schimba formele.
Ar fi posibil oare ca, în vreun fel, această abilitate să fie valorificată
și utilizată în diverse tehnologii?
Sau poate chiar într-un amestec de cibernetică
și cu gene ale unei specii, folosind o anumită tehnologie,
permițându-ne în acest fel să reușim schimbări rapide de formă,
să ne transformăm în ceea ce dorim, instantaneu?
Tehnologia umană avansează cu pași mari în acest domeniu.
Oricum, avem deja de destul de mult timp la îndemână
invizibilitatea optică, sau cu siguranță un gen camuflaj atât de bun,
încât este aproape imposibil de observat.
Unele dintre aceste realizări sunt, desigur, atât de clasificate,
încât nu vom mai auzi despre ele ani de zile, dar...
dacă citești informații despre asta ici și colo,
poți paria că tehnologiile există deja.
Acum deținem o tehnologie care este egală cu ceea ce vedeam
că foloseau zeii în poveștile antichității.
Și ne confruntăm cu o nouă realitate.
Ce s-ar întâmpla dacă ne-am da seama,
că mii, sute de mii,
poate milioane de extratereștri
se află printre noi și dintr-o dată
și-ar dezvălui adevărata lor înfățișare?
Naratorul: Oare pe măsură ce omenirea
va începe să valorifice abilitățile extraordinare
pe care popoarele antice le asociau zeilor,
ne vom trezi la o realitate nouă, incredibilă?
Una în care vom obține nu numai
puterea de a ne putea schimba forma,
dar, în acest proces, vom descoperi că oamenii
nu sunt singura specie inteligentă de pe Pământ?
Poate că o reunire cu strămoșii noștri extratereștri
se va întâmpla numai atunci când, în sfârșit, vom reuși
să deschidem ochii și să vedem
că ei sunt pretutindeni în jurul nostru.
Traducere și adaptare: Bic@2021