În partea de vest a Americii de Sud
este un ținut acoperit de o junglă exotică, câmpii întinse
și situri arheologice uimitoare.
În această regiune a lumii,
avem unele dintre cele mai incredibile
structuri arhitecturale de pe planeta Pământ.
Dar s-ar putea oare ca aceste descoperiri să dezvăluie
că adevărata istorie a statului Peru
este mult mai incredibilă decât ne-am imaginat vreodată?
Datarea cetății Caral a pus, într-adevăr, în discuție
originile civilizației și ale planetei.
Această excavație a pus întreaga regiune
într-o lumină nouă.
Susținătorului teoriei astronauților antici
Giorgio Tsoukalos, i se alătură scriitorul David Childress
și specialistului în mitologie William Henry,
pentru a examina dovezile care sugerează că Peru a fost casa
unei civilizații avansate, cu mii de ani în urmă...
Aceste descoperiri schimbă fața
arheologiei sud-americane.
Și a fost influențată de ființe din altă lume.
Mesajul regăsit permanent în toate aceste descoperiri
este că extratereștrii ne-au ajutat să progresăm.
Adică, este la fel de interesant pe cât devine.
Există o ușă în univers.
Dincolo de aceasta se află promisiunea adevărului.
Ne cere să punem la îndoială
tot ce am fost învățați vreodată.
Dovezile sunt peste tot în jurul nostru.
Viitorul este chiar în fața ochilor noștri.
Nu suntem singuri.
Nu am fost niciodată singuri.
Traducere și adaptare: Bic@2021
ORAȘELE PIERDUTE DIN PERU
Peru este de fapt unul dintre locurile mele preferate
de vizitat pe planetă
și cu toții am fost în Peru.
Ceea ce face ca întreaga regiune
să fie atât de grozavă este faptul că
ne oferă permanent informații noi.
Și abia începem să descoperim ce este de fapt acolo.
Este ceva asemănător cu o frontieră sălbatică acolo, jos.
Adică lumile se întâlnesc acolo, nu-i așa?
- Este într-adevăr,
chiar unul dintre cele mai misterioase locuri, iar țara este foarte mare,
se întinde de la deșertul de pe țărm,
până sus în munți,
iar în jos, este junglă... are literalmente
- toate climatele din lume. - Mm-hmm.
Și este, de asemenea, o comoară
pentru teoria astronauților antici...
- Da. - pentru că există multe situri megalitice
și mai ales este bogată în legende
- ale locurilor acelea. - Da.
Găsești povești despre giganți și despre zei,
Copiii Soarelui.
Republica Peru din vestul Americii de Sud
este cunoscută pentru numeroasele sale minuni arheologice antice,
de la zidurile masive de piatră din Cusco,
până la terasele magnifice de la Ollantaytambo
și la maiestuoasa cetate montană din Machu Picchu.
Aceste site-uri incredibile au fost mult timp asociate
unei mărețe civilizații care a apărut în secolul al XIII-lea,
cunoscută sub numele de Inca.
The inca pretty much
Incașii nu doar au dominat peisajul,
ci chiar au modificat peisajul.
Aveau aceste orașe mari, masive,
întinse de la un capăt până la celălalt capăt al Anzilor.
Și între fiecare dintre aceste orașe,
aveau o incredibilă rețea de drumuri.
Trebuie să ne gândim la incași
ca la o parte a acestei tendințe agresive
a ideilor, a culturii și a tradiției.
În 1526, cuceritorii spanioli
conduși de Francisco Pizarro, au sosit în Peru și,
în decursul următoarelor patru decenii,
au cucerit Imperiul Incaș.
În timp ce Imperiul Incaș a înflorit
doar vreo două secole,
arheologii convenționali sunt încă uimiți
de realizările lor inginerești și de construcțiile înfăptuite.
Dar un număr tot mai mare de dovezi sugerează că
multe dintre structurile uimitoare din Peru ar fi putut, de fapt,
să fi fost construite de o civilizație mult mai timpurie.
- Incasii erau destul de recent apăruți într-adevăr,
pentru spanioli. Nu sunt cei mai vechi, - Henry: Adevărat.
- Așa e. - ei au apărut
- doar cu vreo 200 de ani înainte de sosirea spaniolilor. - Corect. Da.
Și se presupune că în acea scurtă perioadă,
au construit toate aceste structuri megalitice uriașe precum Cusco,
Sacsayhuamán, chiar Machu Picchu și Ollantaytambo,
pe care le-ar fi finalizat cam cu o sută de ani
- Stai o clipă... - înainte de venirea spaniolilor.
Așteaptă o secundă, stai o secundă. Pentru că aici e treaba.
Aceasta este părerea generală a arheologiei.
Când îi întrebi pe localnici,
incluzând aici și pe arheologii locali
și pe ghizi, da,
ei vor spune grupurilor de turiști că da, toate acestea sunt incașe,
dar când începi o conversație mai aprofundată cu ei,
toți sunt de acord că multe dintre aceste structuri
sunt pre-incașe.
Și aici apare diferența de opinii.
- Corect. - Cine erau pre-incașii?
În aprilie 2019,
David Childress a călătorit în Peru
împreună cu scriitorul Hugh Newman pentru a se întâlni
cu Jorge Luis Delgado,
expert local și descendent al incașilor.
Jorge crede că multe dintre cele mai incredibile structuri antice din Peru sunt,
de fapt, anterioare civilizației Inca.
În regulă. Am ajuns.
În această zi, Jorge i-a dus pe David și pe Hugh
la unul dintre cele mai misterioase locuri din Peru:
o locație în afara orașului Cusco,
cunoscută doar ca „Zona X”.
Cu vedere către întinsa fortăreață de piatră din Sacsayhuamán,
„Zona X” este o grămadă impresionantă de ruine megalitice,
monumente tăiate în stâncă și un labirint de tuneluri subterane.
- Este incredibil. - De ce gen de tehnologie
este nevoie pentru a le tăia atât de perfect și de drept
și pentru a le așeza apoi acolo atât de precis,
încât să nu aibă loc nici măcar o bucată de hârtie sau o lamă de ras.
Este ca și cum ar fi înmuiat cumva pietrele,
le-ar fi modelat și apoi le-ar fi așezat acolo.
Ca un fel de tehnologie magică.
Naylamp era zeitatea
venerată de poporul sican, care s-a stabilit în nordul teritoriului peruan
în jurul anului 750 d.Hr., cu multe secole înainte de incași.
Tradițiile lor orale
îl descriu pe Naylamp ca pe o ființă ciudată,
cu trăsături ascuțite asemănătoare păsărilor,
căruia, la moartea sa, i-au răsărit niște aripi
cu ajutorul cărora s-a ridicat spre cer.
Este posibil oare ca aceste convingeri tradiționale
să fie de fapt întemeiate, așa cum susține poporul sican?
Și, dacă da, Naylamp ar fi putut fi,
așa cum presupun teoreticienii astronauților antici,
o ființă extraterestră?
Eu cred că incașii au găsit aceste locuri gata amenajate.
Le-au identificat ca fiind foarte importante și s-au mutat acolo.
Ei spun acest lucru într-una dintre primele cărți
scrise despre acea regiune.
Diego de Landa a fost cel care a scris-o.
Se spune că incașii înșiși
au spus că acest lucru nu a fost construit de ei.
- Avem deasemenea și legende locale... - Henry: Da.
care spun că au existat vizitatori cerești.
Nu erau zei. Erau vizitatori extratereștri.
Ei bine, iată de unde avem acum
informații care susțin cunoașterea locală,
tradiția, înțelegerea acestora.
Încă din 1994, arheologul Ruth Shady
care a explorat zona la nord de Lima spunea:
- „dealul de acolo... mi se pare artificial”. - Mm-hmm.
Așa că s-a dus și a luat cu ea câțiva soldați.
A făcut niște excavări.
Iată, iată asta... ce?
O piramidă cu zece etaje.
Și asta a devenit cunoscută sub numele de...
- Caral. - Corect.
Descoperit pentru prima dată în 1905,
site-ul Caral-Supe, denumit adesea pur și simplu Caral,
a fost inițial considerat a fi nimic mai mult decât o grămadă
de ruine nesemnificative, probabil, moderne.
Dar, în 1994, în timp ce investiga site-ul,
arheologul peruvian Ruth Shady Solís
a avut uimitoarea revelație că orașul Caral
a fost odată un oraș vast și foarte sofisticat.
Atunci când vizitezi orașul Caral, găsești un imens complex arheologic.
La sud există un amfiteatru mare, adâncit.
Există o piramidă principală la nord
și apoi există mai multe piramide secundare,
care înconjoară o zonă centrală.
Există și alte clădiri, clădiri rezidențiale,
așa că este un complex cu adevărat imens.
Dar cea mai extraordinară descoperire
încă nu venise.
În 1999, în timp ce excavau la fundația piramidei,
Ruth Shady și echipa ei au dezgropat rămășițele bine conservate
ale unor saci antici, făcuți din plasă țesută dintr-o iarbă lungă și rezistentă,
cunoscută sub numele de shicra.
Până în acel moment, nu a existat nicio posibilitate
de a determina științific vârsta Caralului,
deoarece nu este posibilă efectuarea datării cu radiocarbon
pe material anorganic, cum ar fi ruinele de piatră.
Odată cu descoperirea sacilor confecționați din iarbă,
acum arheologii dețineau materialul organic de care aveau nevoie
pentru a determina cât de vechi era cu adevărat Caralul.
Și ceea ce au găsit a fost pur și simplu șocant.
Datarea cu carbon a sacilor
a dezvăluit că orașul Caral a precedat civilizația incașă
cu mai bine de 3.000 de ani.
Acest loc a fost datat înapoi în timp,
cel puțin până în 2600 î.Ch., sau mai devreme.
Așadar, a fost datat înapoi în timp cu 4.600 de ani sau mai mult,
ceea ce l-a făcut unul dintre cele mai vechi site-uri arheologice
ale civilizației din America.
Caral ar putea fi cultura mamă
a întregii Americi de Sud.
Datarea orașului Caral a pus cu adevărat la îndoială
originile civilizației de pe planetă.
Datarea Caralului în 2600 î.Hr.,
o revelație avută cu puțin mai mult de două decenii în urmă,
a răsturnat complet cronologia bine stabilită a istoriei.
Și săpăturile care au continuat au produs dovezi
care sugerează că situl este chiar mai vechi.
Descoperirile de la Caral
schimbă fața arheologiei sud-americane
și nu știm
ce noi descoperiri se vor mai face în viitor.
Adică, poți să alegi. Dacă ești arheolog,
fie acum ești cu adevărat entuziasmat, fie de-a dreptul nervos,
deoarece cronologia a fost dată peste cap, anulată,
iar acum trebuie să-ți pui întrebarea: au ajutat extratereștrii
la dezvoltarea civilizației? Și Caral tocmai asta
sugerează. Categoric.
Incredibil.
Ați fost vreunul dintre voi la Caral?
- Nu. - Nu. - Ei bine, acest lucru este grozav,
deoarece în apelul nostru video
îl avem pe bunul nostru prieten Brien Foerster care tocmai
a fost la Caral și abia aștept să-l aud. - Minunat!
- Care trebuie să ne raporteze. - Absolut. - Oh, corect!
Hei, Brien. Mă bucur să te văd.
- Hei, Brien. - Domnilor.
A trecut mult timp.
Întotdeauna este o plăcere să-i vizitez
pe vechii mei compatrioți extratereștri.
- Ești la casa ta din Paracas? - Da.
Tocmai m-am întors dintr-un incredibil
sit arheologic antic numit Caral,
de pe coasta centrală a Peru.
Caral a fost dezgropat
doar în ultimii 20 sau 30 de ani.
A fost un imens centru comercial,
care făcea legătura între coasta peruană, munții din Peru
și chiar jungla amazoniană, încă de acum 4.500 de ani.
În afară de prezența rămășițelor
multor structuri antice impresionante,
Caral pare să fi fost proiectat
mai mult ca o metropolă modernă,
cu cartiere specifice dedicate diferitelor meserii,
împreună cu locuințe pentru aproximativ 3.000 de locuitori.
La Caral,
găsim o incredibilă planificare urbană.
Sunt indicii de utilizare a științei.
Cu siguranță inginerie, cu siguranță matematică,
asta vedem atunci când începem să analizăm planificarea,
structura acestor locuri.
Este un complex imens. Ei descoperă din ce în ce mai multe lucruri acolo.
Deci, pe măsură ce ieși de pe autostradă
spre Caral, vezi ruine, atât pe partea stângă
cât și pe partea dreaptă, care se întind pe kilometri întregi.
Deci era un centru foarte important.
Probabil cel mai incredibil lucru este piramida centrală.
Este destul de masivă, iar săpăturile sunt în curs de desfășurare.
Cu o înălțime de aproximativ 30 de metri,
Marea piramidă din Caral ocupă o suprafață de 20.000 m²,
sau aproape patru terenuri de fotbal.
O scară de 10 metri lățime se ridică
dintr-o piață circulară afundată la baza piramidei,
trecând peste trei niveluri terasate,
până ajunge în vârful unei platforme
care prezintă rămășițele unui atrium mare
și a unui gen de structură concepută pentru ardere continuă.
Dar care a fost scopul ei?
Este destul de înaltă și se crede
că aspectul ceremonial al lăcașului a fost realizat
pentru partea de sus a piramidei.
Și preoții cei mai de seamă, sau șamanul,
puteau să vadă de acolo întregul Caral
și, de fapt, aproape că puteau să vadă coasta oceanului într-o zi senină.
Și ar fi putut fi folosit pentru observații astronomice.
Dovezile arheologice recent dezgropate
sugerează că, în aceeași perioadă,
în urmă cu aproximativ 4.600 de ani,
în timp ce în Mesopotamia erau construite zigguratele,
iar în Egipt piramidele în trepte,
structuri incredibil de asemănătoare
erau construite în Caral.
A fost asta o pură coincidență?
Teoreticienii astronauților antici cred că dovezile sugerează că
aceste realizări ar putea fi profund conectate.
Este aproape ca și cum ar fi existat un fel de aliniere de conjunctură
între Egipt și civilizația carală
din nordul peruan, fix în același timp.
Aceste monumente sunt în mod clar menite
să ne conecteze cu mediile din alte lumi.
Amândouă au fost construite în jurul anului 2600 î.Hr.,
ceea ce mi se pare foarte interesant.
Caral este datat cam în aceeași perioadă
în care a fost construită piramida în trepte de la Saqqara.
Sesizezi vreo corespondență între aceste două site-uri?
Dar este curios faptul că această cronologie
continuă să apară în legătură cu locuri care au 4.500 de ani vechime.
Like the pyramids in egypt
La fel ca între piramidele din Egipt și alte locații din întreaga lume.
Cred că a existat o civilizație mai înainte de diluviu,
după care totul s-a prăbușit, în această perioadă... anii 3000 î.Hr....
apoi, dintr-o dată, apare această resetare a lumii antice.
Da, așa se pare că este cazul.
În tradițiile antice din întreaga lume,
există relatări despre o civilizație pierdută
care a existat pe Pământ, dar a fost distrusă de un mare potop...
Cum ar fi textele vedice din India,
poemul babilonian Epopeea lui Gilgamesh,
Cartea Genezei din Biblie
și mitul incaș despre Pachakuti.
Potrivit geologului dr. Robert Schoch,
un număr tot mai mare de dovezi sugerează că
aceste povești se bazează pe evenimente istorice
și că un astfel de cataclism
ar fi putut avea loc, de fapt, la sfârșitul
ultimei ere glaciare, în urmă cu 12.000 de ani.
Acum știm, pe baza multor date geologice,
că au existat schimbări climatice incredibile
la sfârșitul ultimei ere glaciare.
Munca mea a arătat că acest lucru a fost cauzat de declanșarea
unor furtuni solare majore care au schimbat în mod dramatic
condițiile de mediu de la suprafața Pământului.
Și pentru a scurta o poveste foarte lungă,
spun că au existat civilizații pe Pământ,
culturi bine dezvoltate, culturi sofisticate,
care au fost devastate de evenimentele
de la sfârșitul ultimei ere glaciare.
Potrivit dr. Schoch,
acest cataclism a împins omenirea într-o epocă întunecată
vreme de mii de ani.
Până când au apărut, pe tot globul, noile civilizații
în perioade remarcabil de asemănătoare.
După mii de ani, civilizațiile au reapărut, simultan,
cam în aceeași perioadă de timp,
între aproximativ 3500 î.Ch.
și 2500 î.Ch., sau cam așa ceva.
Avem exemple în antichitate cu Egiptul,
cu Mesopotamia
și în Asia, prin culturile chinezești.
Caralul este, cred, dovada
reapariției civilizației în America.
Poți să ne spui de ce, în opinia ta,
este un site arheologic antic atât de de important?
Cred că cel mai important lucru a fost că
oamenii din Caral erau într-un fel conectați
la zeitatea antică numită Viracocha,
pe care o regăsim atât în alte culturi din Peru,
cât și în alte locuri din întreaga lume.
- Oau! - Au găsit tigva îngropată lângă Caral,
care avea pe ea imaginea zeului local
și au putut, până la urmă, să o dateze...
Ce? Cum ar fi, 2300 î.Hr.? Ceea ce înseamnă că a fost creată
- de oameni care au trăit la Caral. - Da. Exact.
Asta face din Caral cel mai vechi complex ceremonial
testat la radiocarbon, din America.
Este destul de probabil ca oamenii din Caral
să fi fost într-un fel conectați la...
zeitatea antică numită Viracocha, pe care o găsim
și în alte culturi din Peru, dar și în alte locații din întreaga lume.
Deci te referi la așa-numitul zeu colectiv, nu?
Tipul cu cele două pesonalități.
Da, foarte mult.
Deci, zeul care a fost identificat la Caral,
este într-adevăr același tip, Viracocha,
cu cel de pe Poarta Soarelui de la Tiahuanco, nu?
Da, foarte asemănător. I mean, of course,
Adică, desigur, descrierile sunt relativ grosolane,
dar par... par să zugravească
același tip de zeitate, strămoș sau vizitator antic.
În timp ce explora un mormânt din apropiere de Ccaral în 2003,
arheologul Alvaro Ruiz a făcut o descoperire remarcabilă.
Unul dintre artefactele descoperite și recuperate
în Caral-Supe este acest fragment de tărtăcuță.
Și pe respectivul fragment de tărtăcuță este o imagine a acestui...
personaj care a ajuns să fie numit „zeu personal”.
Deci, e acest tip mic, care stă în picioare și ține
în fiecare dintre mâini ceea ce pare a fi un toiag.
Incredibil, datarea cu radiocarbon a fragmentului de tărtăcuță
a dezvăluit că are o vechime de aproximativ 4.300 de ani.
Vârsta extraordinară a artefactului
sugerează că zeitatea desenată
pe el a fost venerată de oamenii din Caral.
Dar și mai uimitor pentru arheologi
este faptul că așa-numitul zeu personal
are o asemănare izbitoare cu o figură
venerată de incași, aproximativ 3.000 de ani mai târziu.
Zeul personal era un fel de Viracocha.
Și aceasta este exact aceeași figură
care este văzută iar și iar
în arta precolumbiană,
în locuri precum Tiahuanco, pe Poarta Soarelui,
una dintre cele mai importante structuri
care au existat în America de Sud.
Acolo ai exact aceeași imagine.
Viracocha a fost zeitatea primară a Anzilor,
care se întoarce, în timp, cu mii de ani în urmă.
Se credea că a fost fondatorul tuturor siturilor antice
pe care le vedem astăzi în Peru și Bolivia,
inclusiv Tiahuanco, Cusco,
Sacsayhuamán, Machu Picchu și multe altele.
Și le-a dat formă și le-a construit de-a lungul acestui aliniament
numit „Calea lui Viracocha”,
care se întinde de la sud-est la nord-vest,
de-a lungul întregii țări.
În opinia noastră, acest lucru trebuie să fi fost
ceva important, deoarece vedem cum acest simbol particular
a fost refolosit și adoptat
și în alte locuri, încă de acum câteva mii de ani.
Deci îl vedem, practic, în tot ceea ce
devine civilizație, care devine incaș,
vedem în Caral-Supe.
Este cam ciudat faptul că simbolul a rămas,
ceea ce ar sugera că acel motiv
a fost incredibil de important pentru populațiile locale.
Ei bine, acesta este un punct de vedere bun, pentru că,
din nou, arată legătura dintre
același tip de zeitate sau strămoș,
pe care îl vedem și la Tiahuanco sau la Pumapunku,
sau în Cusco,
- ceea ce este destul de incredibil. - Este destul de uimitor.
Știi, că... adică, există ceva...
trebuie spus ceva despre asta.
Desigur, am lansat ipoteza că Viracocha
poate a fost un vizitator de pe altă planetă,
deoarece, de asemenea, echipamentul pe care îl poartă,
din toate punctele de vedere,
pare a fi al unui astronaut modern.
- Da, adevărat. - Ei bine, dacă asta ar fi adevărat,
s-ar lega perfect de venerarea
lui Viracocha, pe care o găsim
peste tot în Peru și în toată America de Sud.
- Da, așa se pare că este cazul. - Uimitor.
Brien, îți mulțumesc foarte mult pentru timpul acordat. A fost minunat
să fiu în legătură cu tine, chiar și așa,
și abia aștept să te revăd
față în față, în persoană.
Va fi o plăcere pentru mine. Mulțumesc tuturor, domnilor.
- Mulțumim. - Mulțumiri, Brien. - Ok. Mulțumesc.
Și, știi, ce... vezi, pentru mine
ideea că acest zeu personal există
doar în America de Sud sau în America Centrală... Nu.
- Nu. - Este... acel simbolism
Sau acel motiv există
- la nivel mondial. - Peste tot in lume.
Și este bine cunoscut în Egipt și Sumeria,
- în India antică. - Așa e.
De asemenea, este interesant cum, atunci când te uiți
la zeul Viracocha de...
pe Poarta Soarelui din Tiahuanco,
de ambele părți ale lui vezi că
sunt niște oameni-păsări, oameni-păsări care pot zbura.
- Corect. Și care... - Vin către el.
Și ce simbolism ar fi mai potrivit pentru a semnifica zborul,
- decât să arăți oameni înaripați? - Corect.
Știi, adică, avem același gen de reprezentare și în Sumeria antică.
- Mm-hmm. - You know, it is quite possible
Știți, este foarte posibil ca acesta să fie simbolism folosit pentru a-i marca
pe oamenii care vin din cer.
În mod curios, exemple de figuri asemănătoare cu zeii
care sunt descriși ca umătate om și jumătate pasăre,
la fel ca figura lui Naylamp
care a fost venerată de poporul sican din nordul Peru,
pot fi găsiți în întreaga lume antică,
de la Anunnaki în Mesopotamia,
la zeul hindus Garuda în India,
Tengu în Japonia,
Oamenii Păsări din Insula Paștelui
și Kachinas, cei venerați de numeroase triburi
din America de Nord.
În Indonezia există chiar și o pictură rupestră veche de 44.000 de ani,
despre care arheologii au stabilit
că este o figură asemănătoare unui om cu cap de pasăre.
Avem și legendele locale
care spun foarte clar că Viracocha a venit
- și a dat instrucțiuni, așa că... - Corect.
- pentru a crea civilizație. - Da.
- Pentru a crea aceste clădiri. Toate aceste piramide uriașe. - Adevărat.
Conform legendelor,
cunoașterea construirii acestor lucruri
a fost dată de așa-numiții zei din stele.
Tot timpul acesta a fost argumentul nostru.
Că vârsta stabilită de noi pentru oricare dintre civilizațiile antice
este cu mult mai mare
decât ni se spune.
Și că aceste civilizații din întreaga lume
sunt mai conectate, iar arheologii spuneau: corect,
- nu au avut contact unele cu altele. - Corect.
Dar acum pentru America de Sud s-a dovedit
că este complet greșit
și că toate aceste culturi
din zonele înalte, din junglă, de-a lungul coastei,
toate erau conectate și avem aceleași geoglife
- în toată America de Sud. - Așa e.
Și, desigur, Nazca este cea renumită pentru geoglifele sale,
dar Caral este cel mai vechi.
Liniile Nazca prezintă unul dintre cele mai mari mistere din Peru...
Sute de figuri masive, săpate în platoul deșertic,
realizate la o scară așa de mare, încât pot fi înțelese
doar văzute de sus, de deasupra pământului.
Se estimează că cele mai vechi dintre aceste linii,
numite geoglife, au fost făcute în jurul anului 500 î.Hr.
Dar în anul 2000, în timp ce excavau la Caral,
arheologii au descoperit o geoglifă
despre care se crede că datează din aceeași perioadă
ca și orașul antic în sine,
ceea ce ar face-o, de departe, cea mai veche geoglifă
găsită vreodată în Peru.
Forma sa este aproape imposibil de distins
de la nnivelul solului, dar când este privită din cer,
este clar recunoscut profilul unei fețe.
Geoglifa este construită din pietre
așezate pentru a crea fața în sine.
Are gura deschisă.
Se uită spre o direcție și are,
de asemenea, un păr cu aspect ondulat,
deși acesta ar putea fi, de fapt,
sânge care îi iese din cap.
Geoglifa din Caral este cea mai veche între cele
cunoscute în Peru sau Bolivia.
Este cu cel puțin 2.000 de ani mai vechi decât Nazca, poate mai mult.
Și astfel se sugerează că acesta a fost premergătorul
tuturor geoglifelor Nazca, sau că acest lucru poate chiar a influențat
civilizația Nazca.
Deci, toate acestea, din nou,
par să sugereze o origine comună.
Este ceea ce aș putea numi un super complex de civilizații,
deci nu doar o civilizație izolată,
ci o serie de civilizații conexe,
care acoperă o perioadă foarte lungă de timp și,
în cele din urmă, se întorc către o perioadă foarte îndepărtată.
Da, trebuie să vă minunați de geoglifa de la Caral,
deoarece geoglifele de la Nazca sunt, evident, menite să fie văzute
- de către zei, dar din aer. - Corect. Corect.
Așadar, ați putea crede că geoglifa de la Caral are aceeași semnificație.
Și am văzut și eu, locul unde Viracocha
le-ar fi spus oamenilor Nazca să facă acele linii.
Aceasta este una dintre legende.
De asemenea, cred că poate este un fel de carte de vizită
și că mai există în lume și alte geoglife
care se potrivesc între ele, pentru că iată toate aceste linii,
aceste figuri, lucruri prin care doresc
să comunice cu tărâmul ceresc,
și trebuie să mă întreb de ce,
- deoarece simpla coincidență nu mai ține. - Desigur.
În 1927, când liniile Nazca au fost descoperite pentru prima dată,
ele au fost considerate un fenomen unic.
Dar, în ultimii ani, având avantajul imaginilor prin satelit,
mii de geoglife antice
au fost găsite, nu doar în America de Sud,
ci peste tot în lume.
În Asia, Orientul Mijlociu,
în Africa,
America de Nord și chiar Europa.
Fapt este că avem geoglife în întreaga lume.
Așa că trebuie să ne întrebăm: de ce?
Ideea din spatele teoriei astronauților antici
este destul de simplă
și susține că strămoșii noștri,
indiferent din care culturi antice au făcut parte,
au fost vizitați de aceiași profesori.
Există un alt glif celebru, mai la sud de Nazca,
în nordul statului Chile, numit gigantul Atacama.
- Așa e. - Este, de fapt, cea mai mare geoglifă
din America de Sud, pare să țină
în mână un toiag și mai are și un animal alături.
- Da. Cam așa e. - Da, așa.
- Da. Uh-huh! - Adevărat.
Poate că este și o... o descriere a lui Viracocha.
Pentru mine, cel mai important lucru legat de toate acestea
este că structurile de la Caral corespund
- cu stelele din Constelația Pleiadelor. - Așa este.
- Și, de aceea, ori de câte ori văd lucruri de genul acesta, este, știi, interesant. - Bine. Da.
Bine, evident,
strămoșii noștri au putut observa stelele.
Nimeni nu a pus niciodată sub semnul întrebării acest lucru și nici nu l-a dezbătut.
Puterea de observare a fost imensă și importantă,
- dar de ce am alege Pleiadele? - Așa este.
Ei o numesc „oglinda cerului”, este un termen; folosind expresia
„precum e sus așa e și jos”, încearcă să creeze
o conexiune fizică între aceste locuri.
Săpăturile de la Caral,
au produs în ultimele două decenii și jumătate
o serie de minuni arheologice.
Dar pentru teoreticienii astronauților antici,
una dintre cele mai semnificative probleme
în ceea ce privește posibila explicare a originilor sale,
este planul său ciudat și aparent deliberat.
Ceea ce s-a observat vizavi de dispunerea
diferitelor structuri și clădiri la Caral,
este că acestea par să reflecte pozițiile astronomice
ale grupului de stele cunoscut sub numele de Pleiade.
Și acest lucru pare să fie dincolo de orice coincidență.
Este aproape ca o oglindă stelară.
Avem Pleiadele pe cer și oglindirea lor pe Pământ.
Arată exact ca orașul Caral.
Piramida principală ar fi Alcyone,
steaua centrală, iar celelalte structuri din complex
se potrivesc, toate, cu celelalte stele din Pleiade.
Așadar, există o teorie care susține că înaintașii noștri
au încercat să realizeze o hartă a stelelor pe Pământ.
Pentru teoreticienii astronauților antici,
planul cetății Caral este și mai semnificativ
datorită faptului că Pleiadele
au avut, de asemenea, o importanță centrală pentru incași,
care însă au apărut în Peru cu 3.000 de ani mai târziu, dacă nu mai mult.
Incașii aveau o legătură foarte puternică cu Pleiadele.
La centrul lor ceremonial din Cusco, numit Coricancha,
răsăritul Pleiadelor corespundea,
în fiecare an, cu plantarea culturilor în septembrie.
Există chiar și o adevărată tradiție incașă care spune
că strămoșii lor au venit din Pleiade.
Chiar să fi venit din Pleiade?
Dar sugerează, mai ales împreună cu imaginea lui Viracocha
care a fost găsită acolo,
că o mare parte din tradiția incașă,
tehnologia și rafinamentul lor,
ar putea proveni de la civilizația Caral-Supe.
Ar fi putut într-adevăr Caralul să fi fost conceput pentru a oglindi Pleiadele?
În mod curios, Caral este doar cel mai recent loc dintr-o lungă serie
de site-uri antice despre care s-a descoperit
că ar oglindi acest grup de stele,
cum ar fi de exemplu în Anglia Winterbourne Stoke Barrow,
structurile nuragice de pe Insula Sardinia
și canionul Chaco din New Mexico,
pentru a numi doar câteva.
Cele șapte piramide din Tikal sunt, deasemena, un exemplu.
Piramidele din Abusir, Egipt, sunt un alt exemplu.
Complexul de morminte al împăratului Hongwu,
fondatorul dinastiei Ming,
reflectă modelul Pleiadelor.
Este aproape ca și cum aceste culturi antice ne semnalizează
sau ne lasă o urmă după care să ne ghidăm, care spune:
„de aici au venit zeii noștri”.
Sau „de aici au venit oamenii, sau acesta este locul
în care încercăm să călătorim sau să ne întoarcem în cele din urmă”.
Hawaienii spun că strămoșii regilor lor
au venit din Pleiade.
Indienii Cherokee din estul statului Tennessee spun același lucru.
Deci, culturi deosebite spun exact același lucru
și există întotdeauna mesajul:
„am fost vizitați de ființe care provin din acest sistem stelar”.
Trebuie să te întrebi de ce toți spun asta.
În acest caz, Pleiadele îmi sugerează
că cineva a vrut să lase în urmă un mesaj care să arate
- de unde a venit. - Exact.
Cred că acest lucru este fascinant,
deoarece este practic o carte de vizită.
Vom merge de jur împrejurul planetei.
Vom construi structuri similare.
Veți vedea cartea noastră de vizită
și vrem ca întotdeauna să vă amintiți de Pleiade.
Sunt complet de acord cu tine
și, știi, faptul că... uite, dacă în toată lumea doar Caralul,
- ar fi avut această caracteristică, - Corect.
atunci doar asta nu ar fi reprezentat un argument, nu?
Dar faptul că există zeci de exemple
de genul acesta, din cele mai vechi timpuri,
asta este ideea.
Știi, săpăturile de la Caral au pus
întreaga regiune într-o lumină nouă,
iar dacă te gândești la faptul că
acest șantier este abia la început,
cine știe ce vom descoperi în viitor
și ce alte chei vom mai găsi.
Deci, mai sunt de făcut descoperiri uimitoare
în America de Sud? S-ar putea să fie.
I absolutely think so because
Așa cred, pentru că există zone întinse în America de Sud
unde cine știe ce vom găsi în viitor,
pentru că acolo nu este nimeni.
În 2019, arheologii au descoperit
o așezare străveche în Bolivia,
la sud de Peru,
care are uimitoarea vârstă de 10.600 de ani.
În timp ce săpăturile nu au dat la iveală
un oraș sofisticat precum Caral,
experții cred că acesta este doar unul
dintre numeroasele situri antice care au mai rămas
de descoperit în America de Sud.
Și că poate fi doar o chestiune de timp
înainte ca noi să fim obligați să rescriem istoria.
Trebuie să ne întrebăm dacă, într-o zi,
arheologia va fi de acord cu noi.
Și cred că aceasta este direcția spre care ne îndreptăm de fapt,
pentru că ei au spus întotdeauna: „oh, știi,
totul este stabilit, știm cam totul”.
Și adevărata problemă este că nu o fac, iar Caral a dovedit acest lucru
- pentru că atunci când te uiți la piramidele - Henry: Exact.
aflate în diferite regiuni ale lumii,
vezi că ele corespund una cu alta.
Dar descrierea acestui zeu personal, s-ar putea argumenta cu:
„oh, știi, acesta este doar o zeitate care are un toiag”,
sau prin orice altceva, dar nu prin faptul că apare la nivel global...
nu doar în Tiwanaku, nu doar în Caral...
însă avem această motivație a faptului că deține două toiege.
- Bine. Corect. - Asta este important.
Mesajul este consecvent:
extratereștrii nu numai că au intervenit,
- ci ne-au ajutat să avansăm. - Ei bine, domnilor,
aceasta a fost o conversație fascinantă
și știți, asta este așa de grozav în Peru
și în întreaga regiune,
zona continuă să ne ofere informații noi.
Uite, pot fi mult mai multe de descoperit și, fără îndoială,
ne va șoca
chiar mai mult decât ceea ce am găsit la Caral.
Cred că vom găsi ceva de netăgăduit, foarte curând.
- O să schimbe totul. - Corect.
Și chiar cred că, știi, cu cât găsim
mai multe dovezi arheologice
care sunt legate de stele,
combinate cu povești
despre zei care au fost odată aici,
va fi doar o chestiune de timp până când
chiar și cei mai disprețuitori arheologi vor spune:
"Omule. Poate că tipii care stăteau la masa aia aveau dreptate".
Exact.
Traducere și adaptare: Bic@2021
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania