GIORGIO A. TSOUKALOS: O insulă plină de statui uriașe...
Un vast platou acoperit de geoglife enorme...
O așezare monumentală
care datează de mai bine de 12.000 de ani...
În realizarea serialului „Extratereștrii antici”,
am călătorit prin deșerturi,
am trecut prin jungle,
am zburat spre insule îndepărtate
și am urcat munți accidentați
pentru a investiga locuri extraordinare,
care par să sfideze orice explicație convențională.
Vom arunca o privire înapoi, spre ceea ce eu consider
că sunt primele zece site-uri antice pe care le-am vizitat.
Și vei putea decide singur:
oare aceste locuri dețin dovada că Pământul a fost vizitat
de extratereștri?
♪ Traducere și adaptare: Bic@2021
Când mă gândesc la toate locurile misterioase
pe care le-am investigat în timpul realizării serialului „Ancient Aliens”,
este foarte greu să le restrângem doar la un număr de zece
și chiar și mai greu este să le clasificăm.
Fiecare dintre aceste site-uri oferă dovezi convingătoare
că extratereștrii i-au vizitat pe strămoșii noștri.
Și la un anumit site din Peru,
aceste dovezi sunt întipărite chiar pe vastul platou al deșertului.
Ceea ce face totul și mai incredibil
este că le poți vedea doar de sus, de deasupra Pământului.
Pe locul zece de pe lista mea cu primele zece site-uri misterioase:
Liniile Nazca.
♪
Naratorul: Sudul statului Peru. 1927.
În timp ce făcea drumeții pe la poalele colinelor aridului deșert Nazca,
arheologul Toribio Mejía Xesspe descoperă
ceea ce părea a fi o mare rețea de străvechi drumuri
săpate în pământ.
Câțiva ani mai târziu, pe măsură ce traficul aerian în regiune
se intensifică,
zborurile au dezvăluit aproape 100 de alte desene
aflate în peisaj.
NICK REDFERN: Liniile Nazca constau
din aceste desene
sau sculpturi masive, dacă doriți, de pe sol.
Totul, de la simboluri geometrice, linii,
până la animale, chiar și pești, păsări.
Dar lucrul interesant la ele, știi,
este că, în primul rând, sunt masive.
Și pot fi văzute cu adevărat numai din cer.
Naratorul: Potrivit arheologilor obișnuiți,
aceste desene misterioase de pe platou au fost create de Nazca,
un popor antic care a înflorit în regiune
între secolul I și secolul al VIII-lea d.Hr.
Dar care era scopul lor?
ERICH VON DANIKEN: Arheologia încă nu are un răspuns.
După părerea mea,
are legătură cu extratereștrii.
Strămoșii noștri au săpat aceste semne gigantice în pământ,
pentru că voiau să le semnaleze ființelor de acolo:
„Suntem aici. Coborâți aici”.
Dacă părăsești Nazca și călătorești spre vest,
la aproximativ 2.400 de mile în Oceanul Pacific,
vei ajunge, în cele din urmă,
la una dintre cele mai îndepărtate insule de pe Pământ.
A fost descoperită de exploratorul olandez Jacob Roggeveen
în Duminica Paștelui, 1722,
și acesta a fost uimit de statuile gigantice de piatră
pe care le-a găsit pe toată insula.
Insula a devenit una dintre cele mai mari enigme ale arheologiei.
Insula Paștelui, locul misterios cu numărul nouă.
♪
Naratorul: 5 Aprilie, 1722.
Exploratorul olandez Jacob Roggeveen și echipajul său
se află la 2.400 de mile de coasta Chile,
când observă o mică masă terestră complet izolată
în Oceanul Pacific.
Pe măsură ce se apropie,
sunt surprinși să constate
că insula îndepărtată este locuită.
Dar și mai neașteptate
sunt figurile gigantice din piatră
care se uită la ei de pe țărm.
PAUL BAHN: Statuile de pe Insula Paștelui, pe care le numim moai,
sunt una dintre marile minuni arheologice
ale lumii.
Știm că au sculptat
cam o mie de moai
într-o perioadă de aproximativ 500 de ani,
fiecare cântărind zeci de tone.
Nici o altă cultură din lume nu a făcut vreodată așa ceva,
cu siguranță nu la această scară.
În multe privințe, încă nu știm exact cum au făcut-o.
Naratorul: S-a descoperit că moaii au fost sculptați
din roca vulcanică extrasă din centrul insulei.
Dar modul exact în care localnicii au reușit să mute
statui atât de uriașe până la țărmrile Insulei Paștelui,
în unele cazuri la mai mult de 17 km. de carieră,
a făcut obiectul unei dezbateri interminabile.
De-a lungul anilor au existat multe teorii
cu privire la modul în care au fost mutate.
Prima teorie susține că
probabil au fost trase orizontal
pe sănii sau role, sau ceva de genul acesta.
Experimentul fost reluat recent, pentru un film TV
și, din nou, l-au mutat doar vreo câțiva metri,
iar asta nu dovedește chiar nimic.
Pentru că e vorba despre câteva sute de statui.
Și deplasarea lor ar fi depins de mărimea și de greutatea statuii,
de numărul de persoane pe care le aveai la dispoziție pentru a da o mână de ajutor,
de distanța pe care urma să o parcurgi,
de tipul de teren.
Deci, practic, în realitate nu știm aproape nimic.
Conform tradiției orale și legendelor...
TSOUKALOS: Prin urmare, trebuie să ne întrebăm dacă „mana” nu a fost
cumva un fel de tehnologie extraterestră
care a permis levitarea acestor pietre
la locul de amplasare.
Unii au sugerat că tehnologia sunetului a fost utilizată
pentru a muta unele dintre aceste roci.
Deoarece oamenii de știință au lansat ideea că tehnologia de levitație
poate fi realizată cu un singur lucru:
frecvențele sonore.
Această „mana” este o energie pe care nimeni nu o înțelege astăzi.
Este un fel de energie extraterestră?
Pur și simplu nu știm.
Știi, cu adevărat curios este faptul că tocmai pe insule
se găsesc atât de mulți dintre cei mai masivi megaliți din lume, chiar acolo unde,
în vremurile străvechi,
resursele și forța de muncă erau extrem de limitate.
Și, pe o insulă din mijlocul Mării Mediterane,
veți găsi unele dintre cele mai vechi
și mai enorme structuri de oriunde de pe Pământ.
Numărul opt în numărătoarea inversă a site-urilor misterioase:
Insulele Malteze.
♪
Naratorul: Insulele Malteze se află în centrul Mării Mediterane,
la sud de Italia.
Cercetătorii cred că primii locuitori au migrat aici
din Insula Sicilia, aflată în apropiere, în 5200 î.Hr.
Astăzi, structurile de piatră de pe două dintre insule,
Malta și Gozo, sunt considerate de către arheologi
drept unele dintre cele mai mari realizări
ale constructorilor antici de oriunde în lume.
Există în aceste temple trăsături inginerești
care sunt pur și simplu uimitoare.
Vorbim despre pereți care închid spațiul,
alei pavate.
Odată erau fost plafonate.
Categoric, mult mai complexe decât orice altceva,
care a apărut pe Pământ vreodată.
♪
În 2014, Giorgio Tsoukalos a călătorit în Malta
pentru a vedea de aproape
incredibilele structuri megalitice ale insulei.
La templul lui Hagar Qim,
s-a întâlnit cu dr. Anthony Bonanno,
profesor de arheologie și literatură clasică.
- Ce înseamnă de fapt „Hagar Qim”? - Deci ... Oh, ei bine,
„pietre de închinare” sau „pietre care stau în picioare”.(menhire)
- Ca acesta. - Acolo unde ești, da.
- Așa e. - Fii atent la asta. Acest lucru este imens!
- Ooo! - Da, trei metri înălțime
pe șase metri, 50 lățime
și aproximativ încă un metru grosime.
Asta face aproximativ 20 de tone.
- Minim? - Minim, da.
- Așa e. - TSOUKALOS: Este incredibil!
Deci, aceasta este una dintre cele mai mari
- pietre independente? - Așa este.
Adică, știi, când văd lucruri de genul ăsta,
- atunci mă întreb, știi, cum... - Da, cum l-au manevrat?
- A fost... - Cum au... extras-o, în acest caz.
- Da, trebuie să-l fi extras cumva. - Și să-l pună în poziție verticală.
Și apoi să îl așeze în poziție verticală, da.
Naratorul: În timp ce vizitatorii acestor insule sunt loviți imediat
de imaginea megaliților masivi,
una dintre cele mai incredibile structuri din Malta a rămas ascunsă
vreme de secole.
În 1902,
muncitorii de pe un șantier de construcții au descoperit,
fără să vrea, una dintre cele mai curioase realizări ale Maltei,
un misterios sanctuar subteran datând din 2500 î.Hr.
Numit Hipogeu,
s-a descoperit că structura
subterană este construită pe trei niveluri,
toate tăiate în piatră solidă.
JEFF WILLIAMS: Cum ar fi putut oamenii din acel trecut îndepărtat,
să știe să construiască așa ceva?
Dar dacă te uiți la unele dintre camere,
arată ca și cum au fost de fapt săpate
folosind un gen de laser.
Așa că nu... nu știu exact cum s-a făcut,
dar știu că au avut la dispoziție o tehnologie care
depășește cu mult ceea ce avem astăzi în ceea ce privește tăierea pietrelor.
TSOUKALOS: Dacă te uiți la felul în care au fost tăiați unii dintre acești pereți,
trebuia să fi existat în prealabil un fel de plan,
sau un plan de construcție.
Și trebuie să ne întrebăm dacă acele cunoștințe de inginerie
au fost transmise constructorilor,
care erau strămoșii noștri, de către extratereștri.
Naratorul: Oare incredibilele lucrări în piatră găsite la Hypogeum
ar fi putut fi realizate folosind tehnologia extraterestră?
În mod curios, primele investigații arheologice
efectuate la fața locului în 1907
au dus la descoperirea a peste 7.000 de schelete.
Și conform unui articol publicat în revista National Geographic
din mai 1920,
s-a descoperit că multe schelete aveau cranii neobișnuit de alungite.
În 2014, am avut marele privilegiu
de a vedea cinci dintre aceste cranii alungite
și a fost foarte interesant, deoarece unuia dintre acele cranii
la care m-am uitat îi lipsea o sutură sagitală.
Naratorul: Suturile sagitale conectează
părțile laterale cu calota craniană.
Aceste suturi, la nou-născuți, sunt deschise
și se închid în jurul vârstei de 35 de ani.
După cum puteți vedea, chiar și din interior,
nu există niciun semn al suturii de mijloc.
- Corect. - Fuzionat complet.
TSOUKALOS: E fascinant.
Dacă există o sutură care osifică sau fuzionează oasele craniene,
încă poate fi descoperită sau detectată o linie fină
pe suprafața craniului.
Și la singurul craniu pe care am putut să-l studiez în Malta,
am observat că sutura lipsea complet.
Naratorul: Enorme structuri megalitice
construite acum mai bine de 5.000 de ani...
Un sanctuar subteran misterios, ascuns de secole...
Cranii de dimensiuni și forme anormale, aparținând unor oameni antici...
As far as ancient astronaut theorists are concerned,
În ceea ce privește teoreticienii astronauților antici, toate dovezile duc spre o concluzie unică:
Insulele Malteze au fost, odată,
„acasă” pentru niște ființe extraterestre.
Nu sunt multe locuri pe Pământ, suflate de vânturi,
care pot răstuna total arheologia modernă,
precum următorul loc misterios de pe lista cu numărătoarea inversă.
Este un loc despre care știința convențională spune că
nu poate exista.
Dar nu numai că există,
dar poate furniza chiar dovezi
ale Marelui Potop descris în Biblie.
Este numărul șapte pe numărătoarea inversă a primelor zece site-uri misterioase,
Gobekli Tepe.
♪
Naratorul: Sanliurfa, Turkey.
Octombrie, 1994.
În timp ce își ara câmpul,
ciobanul Savak Yildiz a văzut o piatră de formă ciudată
care ieșea din pământ.
După ce a curățat locul de pământ, și-a dat seama că
stânca aceea poate să facă parte dintr-un ansamblu mult mai mare.
Abia după ce arheologul german Klaus Schmidt
a vizitat situl și a început săpăturile
și-a dat seama ce se afla cu adevărat în acest loc.
WILLIAM HENRY: Ceea ce a descoperit a fost uluitor.
După ce a descoperit primul stâlp în formă de T
îngropat acolo,
curând, a găsit și mai multe structuri masive.
Naratorul: Klaus Schmidt avea datările cu radiocarbon14
pentru straturile de sedimente ale sitului.
Rezultatele au indicat că structurile de piatră
ar putea avea o vechime de până la 12.000 de ani,
cu mai mult de 5.000 de ani mai vechi
decât prima civilizație cunoscută a omenirii, cea din Mesopotamia.
Unii cercetători propun ideea că structurile megalitice
oferă dovezi ale faptului că o civilizație avansată a existat
pe Pământ cu multe mii de ani în urmă,
una care a fost asistată de vizitatori din alte lumi,
înainte de a fi victima unui cataclism mortal.
Există dovezi ale unui mare cataclism
care a avut loc în urmă cu aproximativ 12.900 de ani.
Se numește „evenimentul de impact Younger Dryas”...
...când cometele și loviturile din aer
au afectat uscatul și straturile de gheață,
provocând inundații masive.
Adică, Gobekli Tepe datează din timpul
evenimentelor Dryas mai recente, care au avut loc
într-o o perioadă de câteva mii de ani.
ANDREW COLLINS: Gobekli Tepe ar putea fi urma fumegândă al unei
civilizații pierdute,
deoarece confirmă faptul că, în momentul ultimei ere glaciare,
exista o înaltă cultură în lume.
Acest lucru se speculează de mulți ani.
Dacă acum credeți că Gobekli Tepe este unul
dintre cele mai misterioase locuri de pe Pământ,
atunci aflați că există un altul care cred că este și mai descumpănitor.
Este vorba de o serie de pietre masive, aflate în nordul Franței,
care au fost aranjate într-un model geometric
foarte chibzuit și uimitor.
Arheologia modernă chiar nu îi poate explica scopul.
La numărul șase pe lista cu numărătoarea inversă a primelor zece site-uri misterioase:
menhirele din Carnac.
♪
Naratorul: Pe coasta de nord-vest a Franței,
chiar la sud de Bretania,
se află unul dintre cele mai importante situri preistorice
din Europa.
În satul Carnac de pe malul mării,
peste 3.000 de pietre megalitice sunt așezate în rânduri
de mai mult de 3,5 km lungime.
Pietrele din Carnac au fost cioplite din formațiuni stâncoase locale
și ridicate între 4500 și 2500 î.Hr.,
la sfârșitul epocii de piatră.
Este cea mai mare colecție de menhire din lume.
Arheologii sunt nedumeriți
de numeroasele monumente megalite de aici, din Carnac.
Este în mod clar un proiect masiv de construcție,
cu blocuri de granit cântărind de la 50-100,
unele chiar de până la 350 de tone.
Naratorul: Deși arheologii convenționali speculează că
pietrele Carnac sunt, cel mai probabil, stâlpi funerari,
teoreticienii astronauților antici cred că
aceste pietre sunt așezate în mod intenționat
într-o formație geometrică unică.
ROBERT SCHOCH: Pietrele Carnac au fost așezate incredibil de precis,
folosind unități standard de măsură,
ceea ce arată o cunoaștere matematică foarte sofisticată.
S-a sugerat că
foloseau teorema lui Pitagora
în urmă cu mii de ani.
S-ar putea ca acum să ne scape
ce încercau ei să realizeze exact,
dar se pare că astfel codificau
un fel de informație.
Naratorul: Teorema lui Pitagora
a fost demonstrată la circa 2.000 de ani
după ce au fost ridicate ultimele pietre Carnac.
Deci, cum ar fi putut constructorii să posede această cunoaștere?
Și de ce erau aranjate pietrele
în modele geometrice atât de precise?
CHILDRESS: Pietrele Carnac sunt
repere perfecte pentru orice tip
de vehicul aerian din care se privește în jos, spre Pământ.
VON DANIKEN: Extratereștrii i-au spus strămoșului nostru:
"Faceți asta. Mutați pietrele.
Puneți-le exact după acest model. Vă ordonăm".
A fost făcut intenționat.
Ideea era că generațiile din viitorul îndepărtat
vor începe să pună întrebări.
Aceasta este situația pe care o avem astăzi.
Naratorul: Ar putea pietrele Carnac să conțină un mesaj matematic
lăsat de extratereștri?
Teoreticienii astronauților antici spun „da”
și sugerează că dovezi suplimentare pot fi găsite
examinând un faimos sit megalitic din nord.
Suntem aproape la jumătatea drumului, în parcursul numărătorii inversăe
a primelor zece dintre cele mai misterioase site-uri
pe care le-am investigat în „Ancient Aliens”.
Și următorul site de pe lista mea
este unul despre care unii cred că are puterea de a vindeca,
în timp ce alții spun că a fost odată un portal prin spațiu și timp.
Dar ceea ce este mai uimitor pentru mine
este că oamenii antici au aranjat aceste pietre
ca o replică exactă a sistemului nostru solar.
Numărul cinci, Stonehenge.
♪
Naratorul: Wiltshire, Anglia.
Monumentul neolitic cunoscut sub numele de Stonehenge
domină peisajul de aici de nu mai puțin de 5.000 de ani.
Cercul principal de piatră este format din coloane de stâncă verticale,
cu o înălțime de 4 metri
și cântărind 25 de tone fiecare,
unite în partea de sus prin conectarea cu pietre așezate orizontal, gen buiandrug
și mai având un alt inel din pietre, mai mic, în centru.
NEWMAN: Stonehenge este diferit de oricare alt cerc de piatră de oriunde pe planetă.
Este perfect circular. Are buiandrugi deasupra.
Este proiectat cu aliniamente
astronomice precis concepute.
Cum au fost capabili oamenii din epoca de piatră din Marea Britanie
să mute aceste pietre la locurile lor?
Naratorul: Cu toate acestea, a fost construit
și a presupus mult mai mult decât doar mutarea blocurilor de piatră
care se află astăzi acolo.
Potrivit cercetătorilor,
acesta este doar 25% din monumentul original...
...centrul unei structuri mult mai mari,
care era înconjurată de mai multe cercuri concentrice
construite într-o perioadă de peste o mie de ani.
JOHN MARTINEAU: Deci, Stonehenge este foarte interesant
prin faptul că evoluează pe o perioadă foarte lungă de timp.
Și ceea ce a fost ridicat mai întâi la Stonehenge
nu mai este acolo.
Sunt cele 56 de găuri care astăzi sunt cunoscute sub numele de „Cercul Aubrey”.
În mod obișnuit erau umplute cu 56 de pietre mari, formând un cerc mare de piatră,
chiar în interiorul cercului principal.
TSOUKALOS: Stonehenge este o replică
a sistemului nostru solar, aici, pe Pământ.
Fiecare cerc corespunde cu una dintre planetele
din sistemul nostru solar, inclusiv Pluto.
Deci, avem aici o structură veche de cel puțin 4.000 de ani,
iar strămoșii noștri știau despre Pluto?
Fără telescoape?
Cineva le-a spus despre Pluto
și despre toate planetele din sistemul nostru solar,
acesta este mesajul.
Pentru că, în timpul neoliticului,
nu exista nicio modalitate prin care să se afle despre asta.
Pe cât de uimitor arată Stonehenge astăzi,
amintiți-vă, ceea ce este încă în picioare
este doar o fracțiune din structura originală.
Dar, la 2.400 de mile spre sud,
este un sit antic și mai extraordinar,
care a rămas aproape perfect intact.
Site-ul numărul patru de pe numărătoarea mea inversă este
Platoul Giza din Egipt.
♪
Naratorul: În aprilie 2018,
teoreticianul astronauților antici Giorgio Tsoukalos,
egiptologul Ramy Romany
și arheoastronomul dr. Giulio Magli,
au călătorit la Cairo pentru a investiga
ceea ce este, probabil, cea mai impresionantă structură
construită vreodată pe Pământ,
Marea Piramidă din Giza.
♪
Aceasta este...
- Uită-te la dimensiunea acestui lucru. - ...incredibil!
ROMANY: Fiecare bloc este mai mare decât mașina asta!
TSOUKALOS: Da. Este o nebunie. Chiar este.
ROMANY: Ești pregătit pentru o escaladare?
TSOUKALOS: Mi s-a făcut pielea ca de găină, chiar acum.
Naratorul: Construită din mai mult de două milioane de blocuri de calcar,
fiecare cântărind mii de kilograme,
piramida este aliniată perfect
la punctele cardinale ale busolei -
nord, sud, est și vest -
sugerând că acei constructori dețineau
cunoștințe geografice extraordinare.
Potrivit egiptologilor convenționali,
Marea Piramidă a fost construită cândva, în jurul anului 2500 î.Hr.,
ca monument funerar al faraonului Khufu.
Dar această afirmație nu a fost încă dovedită.
Arheologii și egiptologii susțin
că erau morminte pentru faraoni
și totuși niciun faraon egiptean nu a fost găsit vreodată
în vreo piramidă din Egipt.
Au fost găsite mumiile multor faraoni egipteni,
dar erau așezate în cripte adânc săpate
în Valea Regilor din Luxor,
la sute de kilometri distanță de piramide.
Piramidele nu au nicio explicație reală
cu privire la scopul lor.
Naratorul: Dar dacă piramidele de la Giza nu erau destinate
adăpostirii rămășițelor faraonilor răposați,
atunci de ce au fost construite aceste falnice monumente?
În cartea sa din 1998 „Centrala electrică din Giza”,
inginerul și remarcabilul constructor de mașini Christopher Dunn,
a lansat ipoteza că forma, pozițiile camerelor
și apropierea de râurile subterane, indică faptul că
piramidele din Giza funcționau ca centrale electrice antice.
Această ipoteză incredibilă,
adoptată și de alți
oameni de știință și cercetători,
poate că va fi imposibil de dovedit vreodată.
Dar teoreticienii astronauților antici cred că în curând
ar putea fi dezvăluite noi informații despre Marea Piramidă.
În martie 2016,
arheologii care au examinat antica structură
cu o nouă tehnologie, cunoscută sub numele de muografie,
au făcut o descoperire șocantă:
o cameră misterioasă din interiorul structurii,
cameră la fel de mare ca Statuia Libertății.
Această nouă cameră este doar începutul unor noi descoperiri.
Sunt sigur că, în următoarele luni, sau cel mult în doi ani,
vor fi descoperite și mai multe camere în Marea Piramidă.
Eu personal cred că Marea Piramidă din Egipt
deține un fel de capsulă a timpului.
Naratorul: Poate că ceea ce se află în Marea Piramidă
va dezvălui nu numai adevăruri incredibile despre Egiptul antic,
ci despre istoria omenirii.
Ar putea exista indicii care să dezvăluie
că Egiptul a fost odată casă pentru o civilizație extraterestră?
Sus, în munțili din Peru, se află un oraș
cu ziduri monumentale atât de strâns unite,
încât inginerii moderni recunosc
că nu le-ar putea reproduce astăzi.
Ceea ce ne face să ne punem întrebarea:
cum au reușit oamenii antici să realizeze acest lucru
fără ajutorul tehnologiei moderne?
Și la o altitudine de peste 3.600 de metri?
Numărul trei pe numărătoarea inversă
a primelor zece locuri misterioase din lume:
Sacsayhuamán.
♪
Naratorul: Cuzco, Peru.
La periferia nordică a ceea ce a fost odată
capitala incașilor,
la o altitudine de peste 3.600 de metri,
se înalță vechea cetate Sacsayhuamán.
Arheologii obișnuiți sugerează că
incașii au construit acest monument megalitic în secolul al XV-lea d.Hr.,
dar mulți cercetători cred acum
că fundația cetății Sacsayhuamán
datează cu secole mai devreme.
Sentimentul meu este că avem în față
un șantier în două faze,
ca multe dintre așa-numitele monumente de piatră inca
și că aceste construcții incașe se află așezte deasupra
unor structuri mult mai vechi, tăiate în stâncă
și a unor monumente megalitice
pe care, pur și simplu, nu știm cine le-a construit.
Și acest lucru se potrivește, de fapt, cu viziunea incașilor.
Naratorul: La fel ca multe alte situri arheologice incașe,
Sacsayhuamán prezintă un tip zidărie uimitoare,
dar nu totul este pus pe seama incașilor.
Conform arheologiei convenționale,
cultura Killke a construit secțiunile mai vechi ale sitului, acum
aproximativ 1.000 de ani.
Însă incașii înșiși credeau
că monumentul a fost construit de o rasă anterioară, fără nume,
de oameni conduși de un zeu puternic, coborât din cer.
De-a lungul timpului, au fost martori
la sosirea unui zeu numit Viracocha,
care a vizitat poporul sud-american,
l-a binecuvântat și i-a oferit toate tipurile de tehnologie.
Unele dintre caracteristicile sale fizice
îl fac să se deosebească de populația băștinașă,
deoarece nu era deloc asemănător
la înfățișare cu indigenii.
Viracocha a fost zeitatea primară a Anzilor,
datând de mii de ani în urmă.
Se credea că este fondatorul
tuturor siturilor antice pe care le vedem astăzi în Peru și Bolivia.
Naratorul: Dar a existat de fapt Viracocha?
Ar fi putut fi, după cum sugerează teoreticienii astronauților antici,
să fi fost un vizitator dintr-o lume extraterestră?
Dacă da, ne-ar putea ajuta să explicăm
exact cum a fost construit monumentul antic.
Este uimitor, toate astea, ăă...
greutatea pietrelor...
HANCOCK: Pereții sunt făcuți din blocuri de piatră
cu o greutate de 50 sau 100 de tone...
...tăiate și în forma unor piese de puzzle,
care să poată fi așezate într-atât de aproape una de alta,
încât nici măcar o foaie de hârtie să nu poți strecura între ele.
Naratorul: Conform unei legende locale,
o pasăre a fost responsabilă pentru construcția fără mortar.
Legendele spun că această creatură înaripată căra în cioc
o substanță chimică puternică,
o substanță capabilă să topească piatra.
Naratorul: Dar este posibil, așa cum sugerează teoreticienii astronauților antici,
ca pasărea mitică să fi fost de fapt o navă spațială,
pilotată de vizitatori extratereștri, cunoscuți de localnici drept frați spațiali?
Multe dintre structurile prezentate pe numărătoarea inversă sunt celebre,
deoarece au fost construite cu blocuri de piatră
de cele mai extraordinare dimensiuni și greutăți.
Dar nicio construcție megalitică de pe Pământ nu este mai uluitoare
decât cel mai misterios site al meu, numărul doi:
ruinele din Baalbek.
♪
Naratorul: Libanul de Est.
Valea Bekaa.
Aici, în acest sit arheologic,
se află ruinele orașului Heliopolis...
...construit în secolul al IV-lea î.Hr. de Alexandru cel Mare,
pentru a-l cinsti pe Zeus.
Dar sub coloanele corintice
și ruinele arhitecturii grecești și romane
se află ruinele unei structuri mult, mult mai vechi.
Potrivit arheologilor,
datează de aproape 9.000 de ani.
Este orașul antic Baalbek,
numit astfel după antica zeitate canaanită Baal.
HANAN CHARAF: Baal este zeul vieții, zeul cerului, zeul soarelui.
El a fost zeul venerat în Baalbek,
în timpurile canaanite și feniciene.
ROBERT MULLINS: Și deoarece era deja un loc sacru
pentru zeul Baal,
mai târziu, grecii și romanii
vor construi temple tot acolo.
Naratorul: Cercetările arheologice au arătat
că enorma fundație de piatră care se află
la baza sitului, datează de mii de ani.
Baalbek, după cum știm din dovezile arheologice,
trebuie să fi existat încă din perioada neolitică,
acum 6.000-8.000, sau chiar 9.000 de ani î.Hr.
Naratorul: Dar și mai semnificativă pentru teoreticienii astronauților antici
este credința lor că platforma colosală din piatră
ar fi putut fi construită folosind tehnologie extraterestră.
Ca dovadă, cercetătorii atrag atenția
asupra faptului că giganticele
pietre megalitice încorporate în fundație,
cântăresc, fiecare, între 800 și 1.600 de tone
și se potrivesc perfect una cu alta.
În Baalbek au fost transportate blocuri de piatră
care au o greutate de peste 1.500 de tone.
Și asta nu într-un teren tocmai plat.
Peste tot sunt munți.
Nu avem absolut nicio idee despre cum ar fi putut fi transportate astfel de
încărcături grele prin munți.
Nu pot decât să fac o speculație cu privire la asta.
Dar cu siguranță asta nu se încadrează
în cunoștințele preistorice ale strămoșilor noștri.
Acesta este adevăratul mister de la Baalbek -
modul în care aceste pietre au ajuns acolo,
de ce au fost așezate acolo și, în mod specific,
cum au fost transportate la locul lor.
Deoarece unele pietre sunt de o asemenea mărime
încât nici utilajele moderne nu sunt capabile să le pună acolo.
Dar cumva strămoșii noștri au reușit să facă acest lucru.
BIRNES: Este unul dintre cele mai vechi, foarte vechi situri megalitice de pe planetă.
Și sunt aceste pietre uriașe, așezate
într-o formă geometrică precisă,
într-un moment în care oamenii preistorici
care au trăit acolo
nu ar fi avut niciun concept despre cum să mute pietre de natura acelora.
Naratorul: Dar dacă mutarea, ridicarea și așezarea
unor astfel de pietre masive este atât de dificilă,
atunci cine sau ce i-a ajutat să le așeze acolo?
Și, poate chiar mai important, de ce?
Știm că anticii mergeau întotdeauna în locuri de putere,
iar Baalbek este, în mod clar, unul dintre ele.
Este un loc unde zeii erau venerați,
unde se spunea că zeii sunt prezenți.
Și astfel, când vine vorba de Baalbek,
atunci această platformă a fost construită acolo dintr-un motiv.
În ce scop a fost folosită
este o întrebare la care nu putem răspunde în acest moment.
Dar știm că orice se întâmpla acolo
avea o mare semnificație religioasă pentru ei
și era legat de zeitățile venerate,
zeități care, în mod clar, sunt de altă origine, din altă lume.
Sperăm că, la un moment dat,
arheologii vor avea mintea atât de deschisă,
încât vor explora acest lucru în continuare.
Suntem la doar câteva momente distanță de locul numărul unu de pe lista mea.
And in my opinion,
Și, după părerea mea, cu siguranță, l-am lăsat ultimul pe cel mai bun.
Puteți ghici care este?
În sfârșit, am ajuns la numărul unu în top zece
a celor mai misterioase site-uri „Ancient Aliens”.
Ruinele aflate pe un vast platou din Munții Anzi,
la o altitudine de peste 3.600 de metri,
pietrele megalitice găsite în acest loc incredibil
sunt printre cele mai mari de pe planeta Pământ.
Dar și mai impresionant este modul în care au fost tăiate,
cu o precizie atât de exactă.
Și, pentru mine, ele oferă cele mai puternice dovezi
că extratereștrii ne-au vizitat planeta
și au schimbat cursul istoriei umane.
Cel mai misterios site al meu: Puma Punku.
♪
Naratorul: Bolivia, America de Sud.
Aici se află misterioasele ruine antice ale complexului Puma Punku.
Pe un platou deșertic sunt răspândite
zeci de blocuri de piatră megalitice
tăiate cu o precizie extremă,
unele cântărind mai mult de 100 de tone.
Acestea sunt ruinele misterioase ale Puma Punku,
la aproape 3.300 de metri altitudine, în Altiplano din Bolivia.
Aici sunt, în tot situl, blocuri masive de granit
împrăștiate ca niște cuburi de jucărie pentru copii.
Arheologii sunt nedumeriți de ce a fost construit Puma Punku,
cum arăta inițial și care ar fi fost scopul
acestei structuri enorme.
Naratorul: Ceea ce deosebește Puma Punku de alte situri megalitice antice,
este incredibila manoperă de zidărie,
despre care unii cercetători sugerează că este mult prea sofisticată
pentru a fi realizată folosind instrumente primitive.
Unul dintre lucrurile uimitoare aflate aici, la Puma Punku
este precizia cu care au fost tăiate blocurile.
Puteți vedea la acest bloc de granit
că a fost într-adevăr tăiat în unghiuri foarte precise.
Nu numai că aceste blocuri de granit au colțurile fasonate cu mare precizie,
dar au și aceste orificii atât de dificil de forat,
care trec chiar prin stâncă.
Naratorul: Oamenii de știință convenționali cred că
site-ul a fost construit inițial
acum aproximativ 2.000 de ani.
Dar în 1945, arheologul Arthur Posnansky a propus că
Puma Punku era mult, mult mai în vârstă.
Examinând structurile și ceea ce credea
că ar fi fost alinierea lor inițială cu stelele,
el datează ruinele în anii 15.000 î.Hr.
Dar cum ar fi putut astfel de oameni primitivi,
care au trăit acum poate mai bine de 10.000 de ani,
să producă o astfel de zidărie impecabilă?
VON DANIKEN: Cuceritorii spanioli i-au întrebat pe incași,
oamenii care locuiau acolo, inclusiv pe regele incașilor:
"Ce este acest Puma Punku?"
Și toți au spus: „Nu suntem noi autorii.
Și nu strămoșii noștri au fost cei care au făcut asta".
„Acestea au fost făcute de zei într-o singură noapte."
TSOUKALOS: Una dintre cele mai vechi cronici pe care o avem
legat de Puma Punku, vorbește despre faptul că aceste platforme uriașe
au fost levitate prin aer de sunetul unei trâmbițe.
Practic au plutit până la locul de dispunere.
Și iată, un alt lucru interesant este că,
potrivit miturilor, exact așa s-a întâmplat
și cu moaii pe Insula Paștelui.
Naratorul: S-ar putea oare ca tradițiile locale din Insula Paștelui
și Puma Punku să spună povești aproape identice despre levitație,
deoarece oamenii antici din ambele zone au fost martorii
utilizării aceleiași tehnologii extraterestre?
Și dacă blocurile de piatră din Puma Punku
au făcut cândva parte dintr-o structură megalitică,
cum au ajuns doar niște ruine?
Cred sincer că Puma Punku
are mai mult de 12.000 de ani.
Acum 12.000 de ani, a avut loc un cataclism global
care a distrus o mulțime de situri antice, pe care le găsim,
fie în Egipt, fie în Altiplano din Bolivia.
Am avut, la sfârșitul ultimei ere glaciare,
tot felul de inundații catastrofale
din cauza evenimentelor declanșate de schimbările climatice,
a topirii ghețarilor și a precipitațiilor masive.
Au existat creșteri incredibile ale nivelului mării,
la sfârșitul ultimei ere glaciare.
Cu mai mult de 12.000 de ani în urmă,
Lacul Titicaca era cu 30 de metri mai ridicat decât este astăzi.
Și cred că Puma Punku
era literalmente pe malul lacului în acel moment,
iar acum este la mai bine de 12 km distanță.
Acum 12.000 de ani, Puma Punku
a fost lovit de un val de noroi care a venit dinspre Lacul Titicaca
ca un tsunami.
Naratorul: O structură megalitică construită acum mai bine
de 12.000 de ani cu ajutorul tehnologiei extraterestre
distrusă de un mare cataclism...
Dacă această poveste incredibilă este adevărată,
rămâne de răpuns la întrebarea:
ce a fost Puma Punku?
CHILDRESS: When you look at the complexity of Puma Punku,
the huge platforms, the interlocking blocks
that was made into what they thought
Când te uiți la complexitatea Puma Punku, la platformele uriașe, la blocurile interconectate, care au fost transformate în ceea ce ei credeau că erau ziduri indestructibile ...
...ceea ce rămâne este
un fel de port spațial perfect realizat din granit,
...așa cum și-ar fi dorit extratereștrii.
Deși originile multor site-uri incredibile pe care
le-am prezentat la „Ancient Aliens” continuă să fie dezbătute,
pentru mine, Puma Punku este atât de extraordinar
încât este singurul site unde voi spune, da,
probabil că a fost construit direct de extratereștrii înșiși.
Dar nu e nicio greșeală,
fiecare dintre site-urile de pe numărătoarea inversă
merită să fie investigat cu mintea deschisă.
Și doar punând întrebări
putem descoperi în cele din urmă adevărul
despre originile noastre extraterestre.
Traducere și adaptare: Bic@2021
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania