Merci.
Cordella Nimic nu rimeaza cu numele tău...
Nici azi nu merge la şcoală.
Ruşine nu trebuie să-ţi fie
Deşi un pic ciudată eşti, se ştie
Cordella Nimic nu rimeaza cu-al tău nume
Dar să nu-ţi fie ruşine
Deşi un pic ciudată eşti, se ştie...
N-ar trebui să adune ouăle?
Dacă nu se întoarce la şcoală curând,
va trebui să ne trimiţi pe amândoi la spitalul de nebuni.
UN SERlaL ORIGINAL NETFLIX
UN CIMITIR PENTRU SPERANŢE ÎNGROPATE
JURI SĂ FIM PRIETENE PE VECIE?
E NEVOIE DE CUVINTE MARI CA SĂ EXPRIMI IDEI MĂREŢE
SĂ DORMI ÎNTR-UN COPAC SUB CLAR DE LUNĂ
Bună, domnişorico!
Va trebui să încerci plăcinta cu un cuţitaş, să vezi dacă e coaptă.
Bine.
- Fii cu ochii pe ceas, Anne, să n-o arzi. - Aşa voi face.
Nu vreau să găsesc Green Gables cenuşă când vin de la Rachel.
- Aşa voi face. - Poftim?
Adică, nu voi face asta.
Nicio grijă, intru imedlat.
Mămăruţă drăguţă, fugi şi totul lasă
Casa-ţi e în flăcări şi copiii nu-s acasă!
- Anne! - Merg acum!
Toţi, în afară de Ann cea bălaie
Care stă ascunsă chlar sub o tigaie.
Am ajuns la capătul răbdărilor.
Din moment ce mi-ai cerut sfatul, Marilla...
Eu i-aş mai face pe plac o vreme.
Crezi că e mai bine să stea acasă?
Da. Eu aş lăsa-o pe ea să decidă când e momentul să revină la şcoală.
Şi o va face.
Situaţla asta nu va dura veşnic.
Mă doare cumplit.
E atât de isteaţă şi a avut o copilărie aşa de grea...
Nu e pregătită pentru anumite lucruri.
Păcat! Abla aştepta să meargă la şcoală.
Ai răbdare, ţi-am spus.
Anne e fată deşteaptă.
Chlar prea ageră.
Cu siguranţă se va întoarce la şcoală.
E greu să ai idei măreţe când eşti în bucătărie toată ziua.
Vorbeşte în numele tău.
Se linişteşte ea cam într-o săptămână.
"Cam?"
Ai răbdare! Bagă de seamă! În curând se va întoarce de bunăvoie.
Să dea Domnul!
Cred că e lungimea potrivită. Da.
Va fi potrivită pentru bal.
Poate faci o buclă mică la tiv, să pot ridica trena.
Apreciez faptul că eşti atât de atentă, Griselda.
Cred că e important să recunoşti meritele cuiva.
Ce groaznic ar fi să ai stăpâni care se poartă urât cu tine!
Cred că te-ai simţi neînsemnată şi lipsită de speranţă.
Şi uneori, disperată, ţi-ai pierde încrederea.
Mă întreb dacă sentimentele astea dispar.
Voi bea ceaiul în bibliotecă, Griselda.
Azi voi urca pe o scară
pentru a lua cea mai singuratică carte de pe cel mai înalt raft.
Dumnezeule mare! Anne!
Marilla! Plăcinta!
- La o parte! - Scuze, Marilla! Îmi pare rău!
- Am uitat. - Văd!
Nu te mai uita ca viţelul la poarta nouă! Deschide odată uşa!
Adu găleata cu lături!
Deşi nu ştiu dacă măcar porcii o vor mânca!
Regret nespus, Marilla!
Am vrut să nu uit de ceas, serios. Visam aşa frumos cu ochii deschişi!
Ai o minte leneşă, Anne.
Nu e leneşă deloc.
Îmi imaginam că sunt înţeleapta prinţesă Cordella
şi că trebuie doar să ating cartea ca s-o ştiu.
S-a ajuns prea departe!
Nimeni nu crede că e ciudată. Toţi o apreclază pentru că e diferită.
- Vlaţa nu e o poveste, Anne. - Ştiu.
Nu poţi trăi visând cu ochii deschişi!
Eu te cresc. Ştiu ce e mai bine. E timpul să te întorci la şcoală.
Nu mă obliga, Marilla! Te rog, nu aş putea suporta!
- Promit să mă port mai bine. - Nu te mai târgui!
- Nu are rost. - Matthew a spus că nu trebuie!
Poftim?
El înţelege că şcoala e un chin pentru mine, suntem spirite înrudite!
Nu am niciun prieten!
- O ai pe Dlana. - Nu!
Nu mă poate plăcea când nimeni nu mă place! Nu înţelegi?
- Calmează-te! - Şi Gil...
E un băiat al cărui singur scop în viaţă e să mă umilească.
- Prostii! - Nu mă pot integra!
Mâine te întorci la şcoală şi am terminat discuţia!
Matthew Cuthbert, a venit vremea să termini cu prostiile.
Ţi-am permis să intervii şi să o cocoloşeşti pe copila asta?
I-am fost alături, atâta tot.
N-am convenit că educaţia ei e responsabilitatea mea?
Nu am vrut să mă bag, dar nu-mi place să o văd supărată.
Sper că eşti fericit, căci e înăuntru acum,
valsând prin bucătăria plină de fum!
- Pare puţin cam aiurită. - Puţin?
Aproape a dat foc casei!
- Mişcă, sperietoareo! - Eşti doar un gunoi!
Nicio grijă, Anne, voi fi mereu prietena ta.
Ne avem una pe alta.
Katie?
Tu eşti, Katie?
Katie Maurice.
Eşti acolo?
Te rog, Katie!
Te rog!
Regret că a trebuit să te las la dna Hammond.
Ţi-aş fi atât de recunoscătoare dacă ai veni să mă vizitezi aici!
Katie?
Mâinile leneşe sunt opera Diavolului.
Dacă e în regulă, deşi tu ştii mai bine,
aş dori să sugerez ca ea să meargă la şcoală mâine.
Ce te aduce înăuntru la ora asta?
Ce îţi trebuie, Matthew?
Eu...
Aş dori o cafea.
La trei după-amiaza?
Sau ceai.
Ceaiul e la patru, ca de obicei.
Bine...
Se va obişnui repede cu şcoala. La fel ca ceilalţi copii.
Dar...
Dar ce?
Anne nu e ca ceilalţi.
Eşti prea indulgent cu ea!
Nu îi vom pune prea multe întrebări când se întoarce. De acord?
Nu vreau să pun paie pe foc. O să ajungă să îi placă.
Bună!
Anne?
Anne.
Sigur vă întrebaţi cum a fost.
Nu aşa de rău cum mă aşteptam.
M-am distrat.
Foarte bine.
Nu ai teme? Unde îţi sunt cărţile?
Nu a trebuit să le aduc azi.
Merg să pun astea pe bancă.
Bună, Katie!
Ţi-am adus floarea ta preferată.
Un trandafir sălbatic.
Katie, aş vrea să fi fost aici.
Haide, Anne!
ISTORIA ANGLIEI ŞI A CANADEI
Mi-am făcut patul.
Pot lua un măr în plus, în caz că vreau să împart cu un prieten?
Sigur.
Nu e minunat că fiecare zi poate fi o adevărată aventură?
- Eşti mai veselă azi. - Depinde doar cum priveşti lucrurile.
Sunt gata de şcoală. Merg să îmi iau pălăria.
Azi vom învăţa despre Saskatchewan.
Nu sună frumos? Saskatchewan?
Mi-ar plăcea să-l vizitez.
E interesant să înveţi despre locuri în care poţi merge.
În provinciile din vest sunt multe locuri frumoase.
E timpul să plec. Pa, Marilla!
Sper că nu mă invidiezi prea mult că învăţ atâtea lucruri acum.
Anne stă până târziu la şcoală.
Îi place acum?
Aşa se pare.
Mulţumesc.
Bună, doamnelor!
Bună.
Bună ziua, dră Cuthbert!
Bună, Diana.
Ea e dra Ruby Gillis.
- Bună ziua! - Bună ziua.
Ce vă aduce pe aici?
Ne-am gândit că Anne şi-ar dori cărţile ei.
- Încântată! Hai, Diana. - Ne-am făcut griji pentru ea.
Nu e aşa, Ruby?
Mai ales Diana.
S-a întâmplat ceva?
Anne suferă, nu-i aşa? Sunt sigură.
E prea sensibilă pentru lumea asta.
Aşa mi-a spus chiar ea.
Nu se mai întoarce deloc la şcoală?
Dacă nu mai vine, putem sta în aceeaşi bancă.
Când aţi văzut-o ultima dată?
Acum câteva zile.
Nu mi-am imaginat că nu se va mai întoarce.
Nici eu.
O pot saluta?
Anne e plecată momentan,
dar îi voi spune că aţi trecut.
Vă rog, dră Cuthbert. Spuneţi-i că ne lipseşte mult.
Cu siguranţă îi voi spune.
"Numele Saskatchewan provine de la indieni.
Ei foloseau cuvântul 'kisiskatchewan', adică 'râul care curge repede'
făcând referire la cele mai importante ape de pe teritoriul lor,
râurile din Nord şi din Sud."
Îmi place cum numele date de amerindieni înseamnă mereu ceva.
Mă întreb cum m-aş numi dacă aş fi amerindiancă.
Visătoarea cu Păr Roşu?
Sau poate...
Cea Care vorbeşte cu Copacii?
Sau...
Ştiu!
Spirit Înrudit. Ar merge.
Poftim, dragă Griselda?
Da. Ai dreptate, ca de obicei.
E târziu, prinţesa trebuie să se întoarcă la castel.
Ne vedem mâine-dimineaţă, când soarele va străluci, dragi elevi!
Scuze că am întârziat. Am avut mult de învăţat.
Cum e districtul Saskatchewan?
Fascinant! Am avut o altă zi minunată.
Am învăţat mult. Cred că dl Phillips a fost impresionat.
A minţit.
Şi a continuat să mintă.
Ne-a minţit în faţă!
M-am străduit să o învăţ să distingă binele de rău,
dar problema e atât de gravă, încât ştiam că trebuie să veniţi.
Într-adevăr...
Aţi făcut bine.
Mă bucur că sunt aici.
Domnului nu-i plac minciunile.
Îmi imaginez.
Îmi dau seama acum cât am greşit.
Ai fost lipsită de respect.
- Vă asigur că sunt îndurerată. - Da...
Sunt disperată şi simt o mare amărăciune.
Sper ca Domnul să mă ierte auzind cât sunt de nefericită.
- Aşa e? - Trebuie să te rogi.
Anne, nu uita, onestitatea e mereu cea mai bună tactică.
Cinstea nu e o tactică, de fapt, nu?
Poftim?
- Anne! - Eu cred că...
Văd acum cu cine aveţi de-a face.
Nu contează ce crezi tu.
Despre nimic?
- Sau...? - Accepţi să nu mai minţi deloc?
- Dacă omit ceva înseamnă că mint? - Vedeţi? Nu regretă deloc!
Îmi pare rău, Marilla. Iartă-mă că te-am supărat şi că...
- Ai spus că mergi la şcoală. - Am mers, într-un fel.
- Îţi baţi joc de noi? - Dar ei mă urăsc!
Destul! Trebuie să înveţi să te stăpâneşti.
Văd care e problema aici. Cu adevărat.
Şi am şi răspunsul.
Problema se va rezolva uşor.
Dacă nu vrea să meargă la şcoală, să nu se ducă.
Ar trebui să stea acasă, să înveţe bine treburile casei, până se mărită.
Şi apoi, Domnul a spus...
"Nu e bine ca bărbatul să fie singur.
Îi voi face un ajutor pe măsură."
Nu trebuie să îşi bată capul absolut deloc cu educaţia.
Orice tânără ar trebui să înveţe cum să fie o bună soţie.
Nu ştiu la ce m-am aşteptat să spună preotul, dar nu la asta.
Va fi o provocare pentru tine să mă faci o soţie bună, Marilla.
Sunt foarte banală şi stângace.
Va fi o mare surpriză pentru amândouă dacă mă voi mărita.
Dar dacă Domnul...
Mergi, te rog, în hambar, să vezi dacă au nevoie de tine?
Trebuie să-mi aud gândurile.
Marilla vrea să lucrez pe afară.
Jerry e în şură. Îţi va spune el ce să faci.
Eşti norocos că eşti băiat, Jerry.
Băieţii pot face ce vor.
Au toate şansele din lume.
Tu poţi merge la şcoală dacă vrei.
Asta înseamnă că tu nu poţi?
- Unde crezi că aş prefera să fiu? - Nu m-am gândit la asta.
Nu m-am gândit la multe. Nu văd cum aş putea fi o soţie bună.
- Probabil că nu. - Am o fire dificilă.
- Adevărat. - Şi sunt rea.
Şi nerăbdătoare, şi slabă, şi banală! Nu spune nimic, Jerry!
Nu m-am gândit niciodată că aş putea fi soţia cuiva.
Trebuie să am şi alte opţiuni. Tu ce vrei să fii?
Eu fac asta.
Dacă aş fi o autoare publicată?
Dacă aş fi în fruntea unei armate, ca Ioana d'Arc?
Sau dacă devin explorator şi descopăr noi teritorii?
Pentru asemenea lucruri nu am nevoie de şcoală. De ce nu-mi răspunzi?
Fratele meu e ucenic fierar. Celălalt vrea să devină măcelar.
Aş putea fi şi eu fierar, cred.
Dar tu ce îţi doreşti, Jerry?
Ai putea fi cartograf sau aviator.
Ai putea organiza un safari.
- Nu ştiu ce tot spui acolo. - Hai, Jerry! Foloseşte-ţi imaginaţia!
Nu, serios, nu cunosc aceste cuvinte.
Ai priceput tu ideea.
Nu ştiu dacă şi tu, dar eu mă simt dintr-o dată copleşită de posibilităţi!
Sau ai putea merge la şcoală. Pentru că poţi.
Găseşte-ţi altceva de făcut.
E cineva?
Marilla?
Ce faci?
Ştii că s-a răcit soba?
Doamne!
Parcă nu eşti tu însăţi.
Nu mai ştiu cum sunt.
Absolut deloc.
O să fac focul...
Presupun că eşti împovărată de griji.
De la vizita preotului.
Situaţia e foarte roz, mersi că ai întrebat.
Pot să îţi spăl, să coc sau să repar ceva?
Marilla!
Ce se petrece?
E un incendiu în oraş. Pune-ţi cizmele şi grăbeşte-te!
Adu găleţile din pivniţă.
O să dăm şi lături la porci, în drum.
Repede, ca un iepuraş!
Repede!
Adu toate găleţile pe care le găseşti!
Leagă-le cu păturile!
Adu felinarul!
Nu vă opriţi!
Din mână în mână!
- Repede! - Mai trebuie găleţi!
E casa familiei Gillis.
Sărmana Ruby!
La o parte! Haideţi!
Adu scara! Mai repede!
Grăbeşte-te!
Scoate caii de aici!
Mai trebuie găleţi!
Din mână în mână!
Anne!
Mi-ai lipsit aşa mult!
- Au explodat ferestrele! - Înapoi!
- La o parte! - Dă-i scara lui Andrews!
Mai repede!
Repede!
Aduceţi nişte găleţi!
Hai!
Unde e căruţa pompierilor?
Hai!
Vine!
Ce repede arde! Au ieşit toţi?
Da, e toată familla Gillis aici. O vezi pe Ruby?
Mai aduceţi apă!
De ce sunt deschise uşile şi geamurile?
Ne mai trebuie apă!
Ai grijă!
- Ce? - Faceţi loc!
Căruţa pompierilor!
Înapoi! Pompierii!
Anne!
Înapoi!
Nu! Anne!
Anne!
- Ce e? - Anne! E Anne!
- Ce a păţit? - Anne!
A fugit înăuntru!
Dă-mi drumul! Mă duc după Anne!
- Anne! - Nu!
Daţi-mi drumul! Mă duc după Anne!
Stai aici!
Ea e?
Doamne!
Focul dă înapoi. Puteţi face asta! Continuaţi!
Unde e?
Nu înţeleg. Unde e?
Dumnezeule mare!
Să ne ajute cineva! Aici!
Dle Cuthbert, ajutor!
S-a stricat pompa!
Ridic-o de celălalt capăt!
Repede!
...numele Tău,
facă-se voia Ta precum în Cer, aşa şi pe Pământ.
Pâinea cea de toate zilele dă-ne-o nouă şi ne iartă greşelile...
- Cum şi noi iertăm... - Anne!
Anne!
Află ce s-a întâmplat.
Anne!
- E bine! - Sunt bine.
E bine!
Unde ţi-a fost capul?
- A ajutat? - De ce ai fugit înăuntru?
A fugit înăuntru!
- A încetinit focul? - Unde ţi-a fost capul?
Focul are nevoie de oxigen. Dacă închizi ferestre şi geamuri, se înăbuşă.
Dumnezeule!
Anne a înăbuşit focul!
De unde ştiai?
Anne a făcut asta!
Am citit manualul de incendii de la orfelinat, în lipsă de altceva.
Hai încoace!
Îţi mulţumim, Doamne, pentru mila Ta!
Acolo unde unii arată compasiune şi ajută,
alţii uită de teamă şi îi smulg din ghearele focului
fără să bage de seamă hainele care le ard pielea.
Mulţumiţi-i Lui, care v-a împiedicat să cădeţi
şi care v-a permis să ajungeţi întregi în faţa Lui,
plini de bucurie...
Te-ai putea face pompier.
Îţi mulţumim pentru că veghezi asupra noastră
şi ne ţii pe toţi departe de pericole.
Domnul fie preaslăvit!
Gata, am stabilit!
Familla Gillis se va împărţi
între familla Barry, familla Cuthbert şi noi.
Dacă toţi bărbaţii ajută, reparaţiile vor dura cam o săptămână.
Sună bine.
Eu şi Jerry rânduim treaba la Green Gables şi revenim imediat.
Şi eu. Aduc cât de multe ajutoare pot.
Mulţumesc.
Ce mai întâmplare!
- Ce mai întâmplare! - Rezolvăm noi, nu te teme!
Vă datorăm mii de mulţumiri.
În special dragei de Anne.
Ţi-ai riscat viaţa pentru noi şi ai acţionat rapid!
Doamnelor, vă mulţumim că luaţi la voi copiii.
Mai ales că şcoala va fi închisă. Veţi fi foarte ocupate cu ei.
Ruby! Vino, te rog!
Nu e niciun deranj. Ne bucurăm că stă la noi.
Astfel, Anne şi Ruby se vor cunoaşte mai bine.
Poftim? Nu! Mamă!
- Ruby... - Nu vreau să stau acolo!
- Doamne! - Calmează-te!
- De ce nu pot sta la Diana? - Gata, planul e făcut deja!
O să mă fac de râs, te rog, nu mă obliga!
Nu vreau să mai aud nimic.
Ar trebui să fii recunoscătoare că ai unde să dormi.
Aşa e!
Îmi cer scuze.
Nu contează ce cred celelalte fete, Ruby.
Contează ce crezi tu.
Iar eu cred că Anne e minunată şi curajoasă.
Voi veni curând în vizită, da?
E în regulă, nu îţi face griji!
Nimeni nu va crede că eşti prietena mea.
Ar trebui să ne întoarcem.
Mergeţi amândouă sus şi dormiţi câteva ore.
Aveţi nevoie de odihnă după noaptea asta groaznică.
Te pot ajuta, Marilla.
Ar trebui să adun ouăle.
Poţi, dar nu o vei face.
Sus, la culcare, amândouă!
Anne, te rog, asigură-te că musafira ta are ce îi trebuie.
Hai, Ruby!
Am o cameră superbă, chiar lângă cireş.
În prima mea noapte aici am plâns cum plângi tu acum.
Oricât am încercat, imaginaţia mea nu a funcţionat în acea noapte rece.
Prinţesa Cordella nu era de găsit.
Prinţesa Cordella?
Ei bine...
E o prinţesă înţeleaptă şi solitară.
Poartă rochii din mătasea cea mai fină
şi din catifea, cu mâneci bufante şi multe, multe volănaşe.
Într-o zi...
Prinţesa Cordella a sosit în cel mai frumos regat din lume.
Nu cunoştea pe nimeni şi se temea că nimeni nu o va plăcea.
Toate rochiile mele vor fi distruse de fum!
Poţi lua una de la mine. Am două.
O săptămână nu e aşa de mult, când plănuieşti tot ce vrei să faci.
Începe prin a-ţi imagina ce culoare vrei să fie camera ta.
Ştiu sigur că e bine să îţi stabileşti un ţel.
Mereu mi-a plăcut albastrul oului de măcăleandru.
Ţie ce culoare îţi place?
Şi roz ar fi divin!
De obicei nu îmi place rozul.
Fiind aşa de roşcată, nu pot purta culoarea roz.
Dar tu ai fi aşa de drăguţă într-o cameră roz!
Vom fi ocupate. Eu învăţ să coc.
Putem face biscuiţi pentru băieţi, cât lucrează.
Îl poţi vedea pe Gilbert.
Mi s-a părut că s-a purtat eroic
stingând flăcările pentru tine.
Pentru mine?
Nu m-am gândit astfel.
Nu am observat, desigur.
Nu sunt o admiratoare a lui Gilbert Blythe.
Nu-i voi ierta insulta şi nu-mi voi schimba părerea despre el.
Ai avut o idee bună cu biscuiţii.
Păcat că nu mai vii la şcoală.
Pari foarte isteaţă.
E mai bine pentru toţi ca eu să nu vin.
Am nevoie de ajutor!
Mai cu viaţă, băieţi!
Poftim!
Câte vrei?
Bună ziua, părinte!
Învăţ să fac prăjituri. Doriţi un biscuit?
Cu siguranţă.
Ce treabă grea!
Uite, ciudata şi sora ei geamănă!
Dacă ne aduc mâncare, pot fi şi Quasimodo.
Ruby!
- Minunat! - Eşti bine, Ruby?
Ruby...
Fetele sunt nefolositoare. Trebuia să rămâi în bucătărie!
Ce e cu tine?
Du-te acasă şi coace biscuiţi!
Au făcut-o deja.
Uiţi că eşti pe pământul lui Ruby?
Cară-te şi lasă-i pe bărbaţi să îşi facă treaba!
Dă-mi ciocanul şi termin eu treaba,
dacă eşti prea ocupat cu vorbitul inutil!
Să te ajut.
Eşti bine?
Poftim!
- Mersi, Gilbert. - Cu plăcere.
Mersi că aţi venit să hrăniţi fiarele.
- Mulţumesc mult. - Cu plăcere.
Matthew, aduci tu coşul acasă mai târziu?
Ba bine că nu! Ştiu ce mă aşteaptă.
Hai, Ruby! Să mergem acasă!
Aveţi dreptate. Cinstea e cea mai bună tactică.
Cred că e satisfăcătoare.
Eu nu... Satisfăcătoare?
Gilbert e aşa un cavaler!
E o figură.
Ce mai incident...
la casa familiei Gillis azi!
Nimeni nu are o fire mai înfocată ca o roşcată.
Ai fost foarte curajoasă.
Dacă ai fi fost băiat, s-ar fi terminat cu o bătaie.
Nu mă deranjează. Billy e un laş.
Merită una în gură!
L-aş putea bate.
Nu şi dacă...
nu-ţi aperi nasul.
Eşti bună! Ai luat lecţii pe ascuns?
Spune-mi Asul din Avonlea!
Ai talent înnăscut. Nasul!
Doamne!
A început întâlnirea inaugurală a clubului de poveşti Avonlea!
Anne, e atât de...
Delicios de secret şi minunat de încântător?
Ce te mai pricepi la cuvinte!
- Abia înţeleg ce spui. - Mulţumesc.
Înainte de a începe să ne cultivăm imaginaţia,
să ne alegem fiecare un nom de plume.
Vezi? lar începi!
Nom de plume e un pseudonim pentru a putea rămâne anonim.
Eu voi scrie sub numele Rosamond Montmorency.
Ce încântată sunt!
O dată pe săptămână ne vom citi poveştile
şi le vom discuta în amănunt.
Nu-mi vine nicio idee!
Eu am o mulţime, dacă vrei o sugestie.
Ce spui de o poveste de dragoste divină, dar totuşi tragică?
Nu-mi vine să cred că mă întorc acasă mâine.
Va începe iar şcoala.
Totul va fi ca înainte.
Îmi vei lipsi, Anne.
PSALMUL LXXVIII
M-am gândit că ai vrea să ştii că Ruby a adormit.
Mulţumesc, Anne.
E bine că poate adormi aşa de uşor.
Trebuie să se odihnească, mâine merge acasă şi la şcoală.
Am o dilemă.
Mă îngrijorează ce a spus preotul.
Nu despre minţit. Cu asta a avut dreptate.
Să nu merg la şcoală şi să devin o soţie bună, cu asta.
Şi eu m-am gândit la asta.
Are o gândire învechită, cred.
Tu ce spui?
Nu prea alimentează imaginaţia, cu siguranţă.
Ar trebui să poţi decide singură...
ce vrei să faci şi să fii şi să încerci să devii acel cineva.
Poate nu e aşa de rău la şcoală acum, că le am pe Diana şi pe Ruby.
Ai o minte ageră, Anne.
Nu văd de ce ai limita-o.
Pe vremea mea, nu aveam de ales.
Cred că ar trebui să hotărăşti singură.
ISTORIA ANGLIEI ŞI A CANADEI
La revedere, dragă Katie!
Potoliţi-vă!
Nu mă faceţi să repet.
ASTĂZI
Deschideţi cărţile la capitolul 12.
Când mă întorc, să faceţi bine să le aveţi deschise.
E Anne! A venit!
Anne!
Mi-ai lipsit aşa de mult!
Anne Shirley Cuthbert, ia loc!
Subtitrarea: Adela Sorescu
Sincronizarea: 4You