Ajutor!
Vă rog, ajutaţi-mă!
Anne!
- Diana? - Minnie May e bolnavă!
- Trezeşte-o pe dra Cuthbert! - S-a dus să-l vadă pe premier.
- Şi părinţii tăi s-au dus? - Da.
Ce are Minnie May?
Se sufocă şi tuşeşte. E oribil.
Angină difterică.
Avem nevoie de doctor.
Matthew? Vino repede!
Pune asta pe tine înainte să te îmbolnăveşti!
Mătuşa Josephine e aici, dar nu ştie ce să facă.
- Nu a mai văzut o asemenea tuse. - Eu am văzut.
Matthew, fugi la Carmody, după doctor. Minnie May e bolnavă.
- Merg acasă cu Diana. - Ne vedem acolo.
Anne, e foarte bolnavă. Abia mai poate respira.
Trebuie să iau ipeca.
Matthew se va întoarce abia peste câteva ore, dar fac tot ce pot.
- Mi-ai lipsit mult. - Şi tu, mie.
UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
UN CIMITIR PENTRU SPERANŢE ÎNGROPATE
JURI SĂ FIM PRIETENE PE VECIE?
E NEVOIE DE CUVINTE MARI CA SĂ EXPRIMI IDEI MĂREŢE
SĂ DORMI ÎNTR-UN COPAC SUB CLAR DE LUNĂ
Întinde-o!
Ţine-o deasupra aburului. Trebuie să scăpăm de flegma care o îneacă.
Am folosit aproape toată ipeca. Mai avem o singură doză.
Vom folosi aburul şi aerul nopţii.
- Arde! - Să o ducem la fereastră.
Aerul rece o va ajuta.
Ce Dumnezeu faceţi? Vreţi să îngheţe?
Aerul rece ajută în tratarea anginei difterice.
Nu eşti doctor, nu admit aşa ceva!
Ştiu ce fac. Scuze! Vă rog să vă daţi la o parte!
Ca să vezi!
Doamne, Te rog, salveaz-o!
E în regulă, Minnie May.
Vezi Luna?
Nu-i aşa că e frumoasă?
Veghează asupra ta.
Ar ajuta nişte mentă sau puţin eucalipt, dacă ai.
Aduc o ceapă.
Scuze...
Nu mai vine odată doctorul ăla blestemat?
Urăsc traiul la ţară!
Scuze. Ar ajuta dacă nu ne-aţi mai sta în drum.
Ar ajuta un doctor adevărat!
Va veni peste o oră sau două, dacă vine.
De ce spui asta?
Toţi au plecat la Charlottetown, să-l vadă pe premier.
- Eu de aceea am plecat. - Vom afla dacă a mers şi doctorul.
Ce vrăji primitive mai urmează?
Ceapa crudă aplicată pe tălpi ajută la reducerea febrei.
- Nu ştiaţi? - De ce aş şti?
E un leac din bătrâni.
Nu sunt chiar aşa bătrână.
Dar se pare că nu trebuie să fii bătrân pentru a şti leacurile.
Aşa e.
Cred că funcţionează şi recurg la măsuri disperate.
Dacă aş şti şi eu un asemenea leac, vi l-aş împărtăşi,
dar nu ştiu nimic despre copii şi bolile lor.
Dna Hammond a avut trei rânduri de gemeni, aşa că mă pricep.
Ai lucrat?
Toată viaţa, înainte să vin aici.
Fraţii Cuthbert te-au luat să ai grijă de ei, nu?
Ei voiau un băiat, dar până la urmă au decis să mă crească pe mine.
Nemaipomenit!
De acord!
Anne!
Adu-o la masă! Repede!
Întinde-o pe burtă! Ţine-i picioarele!
Hai, Minnie May! Tuşeşte, Minnie May!
- Alunecă! - Dră Barry!
Hai, Minnie May! Haide!
Tuşeşte, Minnie May! Nu respiră!
Tuşeşte, Minnie May! Hai, tuşeşte!
Haide, tuşeşte!
- Tuşeşte, Minnie May! - Te rog!
Bine. Foarte bine!
- Slavă Domnului! - Mulţumesc, Doamne!
Gata, ridic-o!
Te vei face bine în curând. Ai fost foarte curajoasă!
Anne...
Să o ducem în pat!
Ce a fost mai rău a trecut.
Cred că îmi trebuie nişte brandy.
Roşcata voastră e de o isteţime rară.
Pur şi simplu i-a salvat viaţa acelei copile.
Recunosc că are o prezenţă de spirit rar întâlnită la copiii de vârsta ei.
Ar trebui să o iau acasă.
Anne.
Anne...
E timpul să mergem.
E o dimineaţă minunată, nu-i aşa, Matthew?
Copacii arată de parcă i-ai putea răspândi dintr-o suflare.
Cât mă bucur că trăiesc într-o lume în care există alb, tu nu?
Da.
Mă bucur aşa de tare că dna Hammond a avut trei perechi de gemeni.
Dacă nu, nu aş fi ştiut ce să fac.
Ciudată mai e şi viaţa asta!
Marilla va fi surprinsă când va afla ce a ratat.
Nu-i aşa?
Matthew?
Matthew, te simţi bine?
Bine! Te-ai întors!
Cum a fost la Charlottetown?
De ce dormi în miezul zilei?
Nu-i nimic, Marilla. Probabil că şi Anne va dormi toată ziua.
Ce s-a întâmplat? E bolnavă?
Nu te speria.
Îţi povestesc totul cât bem o cafea.
Mi-ar prinde bine o cafea.
Ştii ce aş...
Să-ţi aduc ceva?
Ştii...
ce era cel mai plăcut când mă îmbolnăveam?
Faptul că puteam călători.
Vă aduc nişte ceai.
Trenul.
Îmi plac la nebunie trenurile.
Şi Munţii Stâncoşi.
Sunt uimitori.
Mă încântau.
E o lume mare, fiule!
Să ţii minte!
Bună ziua, Marilla.
Bună, Eliza.
Am venit să îmi cer scuze.
O pot vedea pe minunata Anne?
Doarme încă, dar poţi intra.
O zi bună, dnă Barry.
Mulţumesc, Matthew.
Bună, Marilla, ne-ai lipsit.
L-ai văzut pe premier? Cum arăta?
Nu a ajuns prim-ministru pentru aspectul său fizic,
dar m-am simţit mândră că sunt conservatoare.
Rachel, fiind liberală, nu prea l-a plăcut.
Haide să mănânci ceva!
Cred că îţi e foame.
Mor de foame!
Matthew ţi-a spus de azi-noapte?
Da.
Ce noroc că ai ştiut ce să faci!
Eu habar nu aş fi avut.
N-am mai întâlnit aşa ceva.
Ştii ce a fost cel mai plăcut?
Am fost câteva ore cu draga mea Diana.
A fost un chin să nu vorbim deloc la şcoală!
A fost o lună lungă, aşa e.
M-a durut inima când am plecat,
ştii că totul va fi cum a fost.
Mai ia câteva guri.
De ce?
După ce îţi voi spune cine a fost în vizită la noi,
vei fi în culmea fericirii şi vei uita de mâncare.
Dna Barry a trecut pe la noi.
Speră că o vei ierta
şi vei fi iar prietenă cu Diana.
O spăl mai târziu.
Nu pot strica acest moment sublim cu ceva atât de banal
precum spălatul vaselor.
Anne! Ia-ţi o haină pe tine!
Gilbert!
Anne!
Diana!
Nu eşti aproape perfect de fericită?
Despărţirea noastră a fost un chin,
dar sunt uşurată că s-a sfârşit.
Mama nu va mai putea să ne despartă.
Mătuşa Josephine vrea să te revadă şi ei nu-i place nimeni.
Nu a stat doar cât au lipsit ai tăi?
Nu, va sta la noi cam o lună.
Nu ştiu cum o vom suporta. E foarte ciudată.
A suferit o pierdere, e în doliu.
Nu mai vrea să stea singură după ce a murit tovarăşa ei.
Tovarăşa ei?
Cea mai bună prietenă a ei.
Mătuşa Josephine nu s-a măritat. Nici prietena ei.
Au locuit toată viaţa împreună.
Aş locui şi eu cu tine, dacă aş putea,
dar ştiu că mă vei părăsi când te vei mărita
cu un tânăr bogat şi chipeş.
Deja îl urăsc.
- Ce mai face Gilbert? - Nu eşti amuzantă.
Îl vezi aproape zilnic după ore.
Nu fiindcă vreau, dar trebuie.
Mă obligă dl Phillips. I-am explicat lui Ruby, trebuie să-ţi explic şi ţie?
Vreau să-l întrec pe Gilbert cinstit când va reveni la şcoală.
Se simte mai bine tatăl lui?
Mă consider o persoană groaznică.
Poftim? De ce?
- Nu m-am gândit la asta. - La ce anume?
E posibil ca tatăl lui să nu se mai facă bine.
E foarte posibil
ca, atunci când Gilbert va reveni la şcoală...
să fie orfan.
"Să nu vi se tulbure inima.
Aveţi credinţă în Dumnezeu şi aveţi credinţă în Mine.
În casa Tatălui Meu sunt multe locaşuri.
Dacă n-ar fi aşa, v-aş fi spus.
Eu mă duc să vă pregătesc un loc.
Şi după ce mă voi duce şi vă voi pregăti un loc,
mă voi întoarce şi vă voi lua cu Mine...
ca acolo unde sunt Eu, să fiţi şi voi."
Nu-i nimic!
Nu, mulţumesc.
Râzi, dar mi se pare o chapeau drăguţă.
E modernă. Toţi orăşenii poartă aşa ceva.
De ce nu îţi place?
Pe lângă faptul că îţi este prea mare?
Am loc să cresc.
Sigur îţi va veni mai bine când îţi va mai creşte mintea.
Fie-ţi milă de mine, Mar!
Poate că asta te va convinge să îmi arăţi puţină bunăvoinţă.
Nu promit nimic.
Nici nu mă aşteptam.
Îmi dai voie?
Marilla?
Eşti bine, draga mea?
Poftim?
Nu, mersi. Nu îmi trebuie.
Gilbert!
A fost o slujbă frumoasă.
Mi s-a părut potrivită.
Totul era atât de alb şi nemişcat!
Mereu am crezut că preotul se jeleşte, dar azi a fost plăcut.
Botezurile cred că sunt cumplite.
E o provocare să fii orfan, dar tu ai multe avantaje.
Îţi va fi mult mai uşor decât mie.
Eu nu mi-am cunoscut părinţii. Au murit când eram bebeluş.
Nu am putut să mă apăr aşa cum poţi tu.
Nici nu mi-i amintesc,
dar tu vei avea mereu amintirea tatălui tău.
Dacă te gândeşti bine, eşti chiar norocos.
Mă consideri norocos?
În comparaţie cu mine? Da.
Ce legătură are asta cu tine?
Nu are. Încercam doar să...
Pe curând!
Nu mă lua în seamă, Gilbert Blythe, încercam şi eu să te ajut.
Fie! Nu profita de cunoştinţele mele vaste privind situaţia unui orfan.
Indiferent cât de trist pari.
Bine. Nu mai trebuie să mă gândesc la el, gata!
Am irosit destulă energie pe un băiat prostuţ.
Nu mă mai gândesc la Gilbert Blythe nicio secundă!
Creierule, încetează!
Dragostea e o bătaie de cap.
- Dră Barry. - Nu o înţelegem deloc.
- Bună, Anne. - Bună ziua.
Scuze că te întrerup.
Nu, eu doar...
Pot intra în umilul tău sălaş?
Desigur.
E drăguţ şi intim aici.
Vă anunţ că ce aţi auzit nu are de-a face cu dragostea.
- Înţeleg. - Nu mă interesează deloc Gil...
Băiatul acela!
Am lucruri mai bune de făcut.
Pari a fi o persoană care poate face orice.
Ce bine îmi face să aud asta!
Te sfătuiesc să îţi laşi ambiţia şi aspiraţiile să te ghideze.
Dar am atât de multe!
Bine!
Mai ai timp. Dacă eşti norocoasă.
Am înţeles.
Norocoasă.
Mai ai timp să îţi dai seama ce doreşti de la viaţă
şi la ce te pricepi.
Aş vrea să am un talent extraordinar.
Parcă nu mă integrez în peisaj. Toate fetele vor să devină soţii.
Şi tu ce părere ai?
Mi-am dorit mereu să fiu mireasă, dar nu cred că voi fi soţia cuiva.
Interesant!
- Înţelegeţi ironia situaţiei? - Da.
Am următoarele sfaturi pentru tine.
Unu: te poţi mărita oricând, dacă asta îţi doreşti.
Aşa e.
Şi doi: dacă te dedici unei cariere, îţi poţi cumpăra o rochie albă
pe care o poţi purta când vrei.
De ce nu m-oi fi gândit la asta?
Ador ideea asta!
O să fiu o femeie independentă.
Sunt o partizană a răzbirii prin viaţă de una singură.
Mergem?
O anumită domnişoară m-a convins
de beneficiile aerului de iarnă.
Mulţumesc.
Dră Barry...
sunteţi o inspiraţie.
Sper să ţinem legătura pe viaţă.
Şi eu sper.
Dacă devii doctor, poate vei descoperi un leac pentru bătrâneţe.
Dra Josephine Barry e o persoană fascinantă.
E independentă şi nu a fost măritată.
E noul meu model în viaţă.
M-a ajutat să-mi văd viitorul într-o lumină bună.
Tu şi Marilla mă inspiraţi de asemenea.
Nu mai spune!
Ba spun.
Voi fi eroina propriei mele poveşti.
Ei bine...
Susţin cu fermitate că dragostea nu trebuie să fie scopul vieţii mele.
Nu că m-aş gândi cumva la băieţi.
Mă aleg pe mine.
Astfel, nu voi fi niciodată dezamăgită.
Draga mea Mar,
nu vrei să te mai gândeşti?
Te rog, spune "da"!
Al tău pe vecie, John.
Dacă ajungi la inima unui bărbat prin stomacul său...
Chiar aşa e.
Atunci, să ne asigurăm că e cea mai bună plăcintă
pe care a gustat-o Gilbert.
A fi o bucătăreasă bună nu ar trebui să fie pe lista calităţilor romantice.
Dacă cineva e interesat de iubire, şi nu e cazul meu,
aş dori să fiu remarcată pentru fiinţa mea, nu pentru cină.
- Eşti amuzantă. - Nu asta intenţionam.
Ce e pe lista ta?
Creierul, Diana, şi personalitatea mea.
Cine sunt eu cu adevărat.
Mi-ar plăcea să cred că doar asta contează.
Dacă dragostea contează, dar nu e cazul.
Ba contează!
Nu ţi se pare că Gilbert e mai drăguţ acum, când e trist?
- Nu am observat. - Aşa e.
Ştiu!
Ruby şi Gilbert stau în copac...
- S-Ă-R-U-T... - Încercăm să lucrăm.
- Gătesc şi eu. - Priveşti!
Ţi-am spus că te lăsăm să stai aici doar dacă îţi ţii guriţa.
Dacă ne întrerupi, te trimit să stai cu mătuşa Josephine.
Nu!
Scuze.
Tac.
Eşti singura.
Sunt ca nişte gâsculiţe. Domnul să mă ajute!
Duceţi-i băiatului plăcinta aia, înainte să am o cădere nervoasă!
Scuze, mătuşă Josephine.
Sporovăiţi fără rost de ore bune.
Ar trebui să fie linişte aici, dar e o gălăgie de nedescris.
"E-o slăbiciune şi-o prostie să spui că nu poţi îndura
ce soarta ţi-a prescris doar ţie a trăi în viaţa ta."
Poftim?
Jane Eyre. Nu e minunată?
Nu am ajuns la partea asta.
E din capitolul şase, cred.
Sfârşitul mă face să plâng de fiecare dată. Când Rochester...
Pentru Dumnezeu! Nu auzi că sunt abia la începutul cărţii?
Scuze...
Îmi place să plâng cu o carte bună în mână, dv. nu?
Mi se pare că proza e înviorătoare.
Mai ales dacă îmi aud gândurile.
Îi ducem plăcinta lui Gilbert imediat ce o terminăm.
Ce bine!
Mai vorbim despre final.
Mereu e aşa de ursuză?
Te bagă în sperieţi.
E şi mai ursuză acum, că e tristă.
Trebuie să fie teribil de greu să pierzi pe cineva atât de drag.
Într-o clipită dispar pe veci...
Şi nu poţi face nimic, nu îi poţi aduce înapoi.
Anne...
Îţi curg lacrimile pe cartofi.
Scuze...
Iertaţi-mă!
Poţi să îi spui că îţi pare rău pentru tatăl lui, Ruby.
- Îi spun, chiar îmi pare rău. - O să înrăutăţeşti situaţia.
Tatăl lui abia a murit.
- Asta spui când moare cineva. - Nu vreau să îl superi.
E deja supărat, doar i-a murit tatăl.
- Anne, spune-i lui Ruby că poate... - Poate că ar trebui să merg acasă.
- Poftim? - De ce?
Sigur Marilla are nevoie de mine.
La treabă.
Nu te prosti, aproape am ajuns.
Ţine-mă de mână!
Am emoţii!
Scuze de deranj, dar am vrut să guşti asta.
Ne pare rău pentru pierderea suferită.
E o plăcintă cu carne.
Am făcut-o împreună, special pentru tine.
Mulţumesc.
Sperăm că îţi place.
Tuturor le place plăcinta asta.
Sperăm să te aline, Gilbert.
Anne a făcut glazura.
E o bucătăreasă bună.
Dar aş fi o soţie groaznică!
Bine... Mersi că aţi venit.
Marilla, ai vrut să te căsătoreşti?
Eu...
A fost o vreme când credeam că vreau, dar...
nu a fost posibil.
Pune masa, te rog!
Mi se pare tragică povestea.
De ce nu a fost posibil? Ai fost dispreţuită?
Nu.
Aveau nevoie de mine acasă.
Pentru totdeauna?
Păi... aşa au stat lucrurile.
Mama nu şi-a revenit după moartea fratelui meu mai mare.
Ea...
Era nevoie de mine acasă.
Să pun masa...
MAGAZINUL UNIVERSAL DIN AVONLEA
O adaug şi pe asta.
Plăteşti azi, Matthew?
Bună, Gilbert!
Bună ziua, dle Cuthbert!
Aşadar...
E cam frig, nu?
Da.
LAC PENTRU SOBE
În ziua aceea, la...
Am observat că a trebuit să laşi o parte de pământ nelucrată.
Încă nu m-am hotărât.
Poftim?
Vă anunţ dacă vreau să vând.
Nu, voiam să...
Eu...
Vreau să ştii că eu şi Jerry
te ajutăm bucuroşi când ai nevoie.
Venim la primăvară, dacă vrei.
Te ajutăm să îţi revii.
Sunteţi foarte amabil.
Adevărul e că...
Nu am vrut niciodată să fiu fermier.
Ar trebui să mă apuc de treabă.
Cum spuneam, ar fi bine dacă mi-ai plăti azi.
Îmi pare rău pentru vasul acela. Se zvoneşte că aveai cereale pe el.
Care vas?
Nu ai auzit? Un vapor s-a scufundat în drum spre continent.
Plecase din Charlottetown?
Vânzătorul nu avea asigurare, aşa că pierderea e mare. Păcat!
Costă 6,10 dolari, Matthew.
Cum se numea vasul?
Dal Marie.
Gilbert!
Ce mai faci, Blythe?
Bine.
Trebuie să te întorci la şcoală. Orfana cea urâtă e de neoprit.
Ce-ţi pasă ţie?
Ne trebuie un băiat care să-i arate că nu e isteaţă.
E isteaţă. Acceptă realitatea.
De ce eşti aşa, prietene?
De ce nu pui mâna pe carte şi te ocupi de problemă?
Cum să nu!
Bună gluma, prietene!
- Să îţi spun ceva. - Da?
Nu sunt prietenul tău.
Da...
Dacă te mai iei de Anne,
o să regreţi.
- Cum să nu! - Chiar aşa.
Care e problema ta?
Mai întreabă-mă o dată.
Nu, serios.
Haide!
- De ce te comporţi aşa? - Întreabă-mă!
Nu te înţeleg, prietene. Serios, care e problema ta?
Gilbert, scuze de deranj.
Nu mă deranjaţi, dră Cuthbert. Vă rog, rămâneţi cât doriţi.
Mă întreb cum se simte să stea aşa de mult pe loc.
John era un călător înnăscut.
Cred că a călătorit mult cât a fost în armată.
Atunci avea viaţa pe care o dorea.
Plină de aventură.
S-a stabilit în Alberta, nu?
Am fost o familie mare o vreme.
Eu sunt singurul care a rămas.
Îmi pare rău.
Nu...
Ne-am mutat aici imediat după naşterea mea.
Fiii rătăcitori!
Aşa ne spunea.
M-a dus în Alberta de curând.
A vrut să o revadă.
E o regiune frumoasă.
La şcoală...
când eram mici...
John vorbea despre oraşe mari şi alte părţi ale lumii.
Mi se părea...
Imposibil.
Mie îmi sună bine.
Îi semeni în multe privinţe.
Nu m-a putut convinge să plec.
Îmi doresc...
V-a rugat să plecaţi cu el?
Îi voi fi mereu recunoscătoare că m-a considerat aşa de curajoasă.
Obligaţia...
poate fi o închisoare.
M-am întrebat mereu...
Voi pleca acum.
Te rog, vino la noi dacă ai nevoie de ceva.
Mulţumesc, dră Cuthbert.
Dragă Gilbert...
Îmi pare rău,
Ştiu că nu eşti norocos.
Nu asta am vrut să spun.
- Bună, Mary Joe. Pot să intru? - O cauţi pe Diana? Nu e.
Nu!
Dră Barry, trebuie să vă întreb ceva.
Sunteţi mentorul meu.
Îmi cer scuze.
E în regulă, copila mea.
Ar trebui să plec.
Nu!
Emoţia e rareori convenabilă şi deseori intolerabilă.
Dar, în prezent, văd că nu mă deranjează.
Îmi pare rău.
Durerea te face confuz.
Durerea e preţul pe care îl plătim pentru iubire.
Aşa că e în regulă.
Îmi lipseşte mult draga de Gertrude.
Am iubit-o din toată inima.
Eraţi suflete înrudite.
Da.
Vă admir, dră Josephine.
Sunteţi modelul meu!
Vai de mine!
Vreau să îmi folosesc intelectul la maximum
şi să nu cedez niciodată dragostei.
Atunci, nu mi-ai semăna deloc.
Dar noi nu suntem genul de femei care se mărită.
Dar eu am fost, în felul meu.
Şi am avut o viaţă plină şi minunată împreună.
Nu am niciun regret.
Asta trebuie să decizi, Anne.
Să trăieşti o viaţă fără regrete.
BANCA DIN CARMODY
Subtitrarea: Adela Sorescu
Sincronizarea: 4You
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania