Ruby, e ceva serios. Trebuie să ne studiem reciproc buzele.
Cred că ale tale sunt delicate şi îmbietoare.
Serios?
Iar ale lui Tilly sunt moi şi plăcute la vedere.
Ale lui Jane sunt ca un boboc de trandafir pe cale să înflorească.
Ale mele sunt groaznice, ca omizile grase din salcia noastră.
- Par cam umflate, aşa e. - E vina mea.
Am groaznicul obicei de a-mi muşca buza de jos când mă gândesc.
Problema e că gândesc mereu.
- Sunt neplăcute vederii? - Sunt roz şi seducătoare.
Diana, tu ai, fără îndoială, cele mai atrăgătoare buze
şi cel mai strălucitor zâmbet care luminează orice inimă.
Credeţi că Prissy şi dl Phillips s-au sărutat?
Încă nu!
Cred că o vor face în curând.
Prissy învaţă pentru admiterea la Academia Queens,
iar uneori dl Phillips trece pe la ea să o ajute.
Prissy e doar cu doi ani mai mare decât noi.
Vreau să am un pretendent oficial înainte de 15 ani.
Sper că Gilbert se va întoarce.
Tu numai la pretendenţi te gândeşti.
Şi ce e rău în asta?
Nu am văzut un sărut adevărat până acum.
Părinţii mei nu fac aşa ceva.
I-am auzit odată pe dna Lynde şi pe soţul ei sărutându-se.
Suna ca o vacă trăgându-şi copita din noroiul unei mlaştini.
Dacă m-ar săruta cineva, mă tem că aş face un gest prostesc.
Sau aş uita să fac ceva ce trebuie.
Care sunt regulile? De ce nu se învaţă codul sărutului?
Putem face un joc pentru a vedea cine curtează în modul cel mai romantic.
Cu bravi cavaleri şi prinţese fermecate!
Şi cu vrăjitori! O să putem exersa.
Diana, tu vei fi bărbatul galant.
Prinţe Wisteria, vei lua pana norocului
şi o vei alege pe pura fecioară?
Întocmai!
- Ce ar trebui să fac, Diana? - Tillie...
Nu ar trebui să te adresezi prinţului ca şi cum ai vorbi cu Diana.
Strici tot efectul!
Aştept chipeşul prinţ să vină să îmi ceară mâna.
Cine e fecioara asta nobilă şi frumoasă?
De ce trebuie ca fata să îl aştepte pe băiat?
- Poftim? - Anne, ai înnebunit?
Dacă aş dori să sărut un băiat, nu-l pot săruta eu?
Nu!
UN CIMITIR PENTRU SPERANŢE ÎNGROPATE
JURI SĂ-MI FII PRIETENĂ PE VECIE?
E NEVOIE DE CUVINTE MARI CA SĂ EXPRIMI IDEI MĂREŢE
SĂ DORMI ÎNTR-UN COPAC SUB CLAR DE LUNĂ
Ce privelişte! Îmi place schimbarea de plan, doctore.
Canada... Abia aştept!
Eşti cam îndrăzneţ dacă ai venit pe puntea asta.
Dacă aude şeful că ai venit aici, te poţi aştepta la necazuri.
Pot învinge necazurile.
Vreau să văd şi eu încotro mă îndrept,
să simt vântul pe faţă
şi Avonlea în faţa mea.
De zece ani sunt pe vasul ăsta, la încărcat de cărbune.
Mi-am câştigat dreptul ăsta.
Ce vor face? Mă dau afară? Mă aruncă peste bord?
În cel mai rău caz, ajung la latrină.
Dacă am de ales între asta şi latrină, poate îmi încerc şansa în Atlantic.
Alegeri...
Îmi place acest cuvânt.
Lucrurile se vor schimba începând de acum.
Da.
Ai observat ce vesele sunt pâraiele? Râd mereu.
Ce drăguţ!
Să le prindem.
Fustiţe! Pantalonaşi!
Nu! Încetaţi!
- Priviţi-o pe prinţesa Cordelia! - I se vede juponul!
- Sperietoare mică de ciori! - Nu!
Anne Shirley,
eşti cea mai sfrijită, banală, roşcată şi pistruiată vrăjitoare!
Nimeni nu te va dori niciodată.
Ia mâna de pe mine!
Nu-i lua în seamă, Anne. Aşa sunt băieţii.
Le face plăcere să ne chinuie.
Ba îi iau în seamă şi mă deranjează!
O fustă nu e o invitaţie!
Anne, eşti bine?
Linişte!
Potoliţi-vă cu toţii!
Diana a fost convingătoare în rolul prinţului.
Aşa e.
Am fost îndrăzneaţă, curajoasă şi puţin vicleană.
Cui îi trebuie băieţi adevăraţi când îl avem pe prinţul Wisteria?
- Despre ce vorbiţi? - Anne ne-a invitat să ne jucăm.
Pe toate?
Jocuri de interior. Fără băieţi?
Vouă vi se potrivesc.
Eu sunt prea matură pentru asemenea copilării.
PERIMETRU
Billy...
Prissy.
Mama e foarte fericită că mă ajuţi la învăţat.
Când mi-ai strâns mâna în secret
şi mie mi-a părut rău că nu suntem singuri.
Da, ei bine...
Ar trebui să...
Desigur.
Sunt aşteptată acasă.
Ne vedem mâine.
Spre oricine se îndreaptă sticla,
puteţi săruta acea persoană.
- Fata pe băiat, băiatul pe fată. - Şi Cole unde se încadrează?
Jane, stai lângă prostul de frate-tău.
Tillie, tu stai acolo.
Anne, schimbă locul cu Charlie.
Billy nu se pricepe la nimic.
Mă bucur că eşti aici.
Nu am prea avut de ales.
Cine vrea să înceapă?
Diana.
Moody.
Eu?
Trebuie să vă sărutaţi.
Pe gură.
- Bună ziua, Moody! - Bună ziua, Diana!
Te voi săruta acum.
E rândul tău, Anne.
Eu nu mai joc.
Nu!
Orfană pocită!
Nu te va dori nimeni!
De ce te temi, Anne?
Parcă tu ştiai multe despre relaţiile intime.
Eşti cea mai sfrijită, banală, roşcată şi pistruiată vrăjitoare!
Eşti rezultatul unor împrejurări nefericite.
Nu te va dori nimeni!
Nu poate fi acesta primul tău sărut.
Roşcata-ciudata!
Anne?
Ai fost sărutată vreodată?
Anne?
Da...
Nu.
Anne!
Anne.
De ce ai fugit, Anne?
Josie Pye, pentru cineva cu atât de puţină imaginaţie,
ştie cum să inventeze forme crude de tortură.
De ce aş fi nevoită să îmi exprim tandreţea
faţă de nişte persoane indiferente sau, în anumite cazuri, respingătoare?
Billy nu s-a purtat cum trebuie.
Regret că te-a jignit.
Jocul ăsta ne face pe toţi să suferim, nu e concludent.
Con-clu-dent?
Pentru a înţelege romantismul.
Măcar zăpada e romantică.
Pe când plecam, Moody m-a tras într-o parte
şi mi-a spus că sărutul meu e ca untul proaspăt.
Trebuie să recunoşti că e destul de romantic.
Pentru tine e diferit, toţi vor să te sărute.
Bună, dră Barry!
Bonjour, Jerry!
Şi vorbeşte franceză! Eşti pachetul complet!
Dialectul tău e foarte diferit de franceza clasică. Mă înţelegi?
Înţeleg că tu eşti cea mai frumoasă fată.
Lasă-mi prietena în pace, Jerry!
E în regulă, Anne. A spus că sunt cea mai frumoasă fată din lume.
Mulţumesc. Dar eşti foarte îndrăzneţ.
Cum e să fii divin de frumoasă, Diana?
- Eşti drăguţă, dar nu sunt... - Ba eşti. Răspunde-mi, te rog.
Trebuie să ştiu.
Complimentele sunt frumoase,
dar aş prefera să fiu deşteaptă.
Ce rost are sărutatul?
Se presupune că e plăcut?
"Cu un sărut în care sufletul îmi pun
buzele-mi scăldate-n soare sunt."
Tennyson.
Dar sărutul îmi aminteşte mai mult despre o pasăre hrănindu-şi puiul.
Mă dezgustă numai gândul la sărut.
Ce e sărutul perfect? Chiar o fi mai dulce decât prăjitura cu miere?
Dacă un sărut e aşa măreţ, de ce e un cuvânt aşa micuţ?
Ar trebui să fie lung şi dificil de pronunţat.
M-am gândit la un nume potrivit, dar nimic nu-mi dă fiori.
Cred că sărutul ar trebui să-ţi dea fiori, dar mă tem că nu voi afla asta.
Poţi trăi o poveste de dragoste tragică fără să fii sărutat?
Ei bine...
- Nu ştiu. - Aţi sărutat vreodată pe cineva?
Ar trebui să merg... în hambar.
Anne, mai ţine-ţi gura!
- Comportă-te decent la cină. - Scuze.
Când ar fi un moment mai potrivit să întreb?
Altă dată.
Cum a fost la latrină, dragule?
Coada sus, băiete!
Trebuie să termin cu fânul cât timp soarele e încă pe cer.
- Nu aşa spuneţi voi, fermierii? - Ştii ce mai spunem?
Nu pune căruţa în faţa calului. Vor fi câteva zile lungi.
Din fericire pentru mine, nu mai simt mirosul.
Nu e o minune să fii viu în dimineţi de iarnă ca aceasta?
Dumnezeule, Anne, ce s-a întâmplat aici?
E decorativ. Pentru frumuseţe. Şi păsările au penaj frumos, Marilla.
Penaj? Prostii!
Scoate-ţi alea imediat din păr!
Arăţi ridicol!
Marilla, te rog, lasă-mă să merg aşa la şcoală.
Pe toţi sfinţii! Crede-mă că nu vrei să mergi aşa la şcoală!
Ştiu că nu înţelegi, dar dacă ai avea părul roşcat, ţi l-ai acoperi şi tu.
Nu tolerez podoabe inutile.
Jos cu ele!
Marilla, cum poţi fi aşa de insensibilă?
M-am antrenat ani întregi.
Ştii că spun întotdeauna ce gândesc.
Trebuie să fiu frumoasă.
Destul cu prostiile!
Dă-le jos imediat!
Aş vrea să fi fost copac.
Atunci, aş avea un păr diferit în fiecare anotimp.
Aş avea muguri frumoşi primăvara şi capul plin de flori vara.
Culori vibrante de toamnă.
Şi apoi...
Lasă...
Ce crezi?
Ei bine...
Îţi ţii capul sus cu un aer...
Aici l-aş mai aranja puţin. Pentru echilibru.
Îmi dai voie?
Va arăta divin, Anne.
Diana, ai putea...
Regret că se uită toţi la noi.
Nu ştiam că se pricepe.
Aş vrea să recităm, dar aspectul e de o importanţă majoră.
Recitarea...
e cea mai pură formă de tortură.
Tortură? Nu poţi vorbi serios.
Să stau în faţa clasei şi să se uite toţi la mine?
Asta e toată plăcerea!
Nu e nicio plăcere! Parcă te-ai afla sub un microscop.
M-aş simţi prea înalt, prea observat, prea...
ciudat!
Ce frumos e, Cole!
Cole Mackenzie!
Din moment ce ai înclinări aşa feminine,
îţi vom face pe plac în dimineaţa asta.
Poţi sta cu fetele.
Poftim?
Nu...
Pun oul după ce o iau de pe foc.
Nu-mi vine să cred că îmi spui reţeta ta secretă după atâţia ani.
Totul se schimbă.
Eu...
Mă întreb dacă ai putea să mă sfătuieşti, Rachel.
Ştiam eu!
Cum m-ai invitat,
i-am spus lui Thomas: "Sigur o supără ceva pe Marilla.
De când are nevoie de ajutorul meu pentru reţeta ei de prăjitură cu cremă?"
Copiii... cresc.
- Anne a început să pună... - Întrebările de care te temi.
O preocupă tocmai sărutatul!
Recunosc că nu am experienţă la acest capitol.
Ţi-ai asumat o mare responsabilitate, Marilla.
Anne e plină de păcatul originar.
O tânără nu ar trebui să pună asemenea întrebări.
Pune-o la punct! Copilul nepedepsit ajunge nepricopsit.
Eu aşa spun.
Dacă aş lovi-o de câte ori mă întreabă ceva, ar fi mereu vânătă.
E foarte curioasă.
La vârsta asta trebuie să stabileşti nişte reguli.
Şi să le aplici cu stricteţe.
Privind sărutul?
Am crescut zece copii şi am îngropat doi.
Ar depune toţi mărturie privind eficacitatea metodelor mele.
Nu mă îndoiesc.
Oamenii care au crescut copii ştiu că trebuie să te aştepţi la surprize
când e vorba de urmaşi.
Îmi amintesc că, venind acasă, l-am găsit odată pe Thomas, cel mare,
dând foc la draperii.
L-am vindecat cu nuiaua.
Înainte sau după ce a dat foc la şopron?
Rachel are efectul de a te face să faci exact invers de ce îţi zice.
Nu mai face atâta zgomot!
Nici gândurile nu mi le mai aud!
Nu cred că aş putea lovi un copil.
Uneori cred că Anne e posedată.
Mai devreme a numit aniversarea de 14 ani "o ocazie solemnă".
Şi acum preocuparea pentru sărut...
Îşi pune funde în păr.
E înfumurată ca un păun!
- Ce vom face în privinţa asta? - Am promis că nu mă bag.
Ar fi bine să te bagi. Parcă mă învârt în cerc!
Ei bine...
Nu e rău că e curioasă.
Matthew Cuthbert, nu te înţeleg.
Îmi amintesc cum tu şi John Blythe...
Da.
Nu ţi-a furat un pupic, doi?
De unde ştii?
Nimeni nu a furat nimic!
Ce vrei să sugerezi?
Ei bine...
Dacă vrem să procedăm corect cu Anne,
ar trebui să ne asigurăm că are o viaţă mai plină...
decât noi...
Ieşi de acolo!
Te-am prins!
Dl Phillips nu avea niciun drept să te insulte.
Regret că a trebuit să înduri asta.
E în regulă.
E scandalos.
- Nu mă place. - Nu place pe nimeni!
Cu excepţia lui Prissy.
Ai observat că mereu sunt pedepsit doar pentru că sunt...
Cum?
Cum eşti, Cole?
Diferit.
Nu e nimic rău în a fi diferit.
Şi eu sunt altfel, de aceea ne înţelegem bine.
- Tu eşti unic. - Nu vreau să fiu unic.
Unic înseamnă ciudat.
Eu cred că înseamnă extraordinar.
Aş prefera să fiu ordinar.
Uneori, şi eu simt asta.
Dar un om obişnuit nu ar fi un artist strălucit.
Nu sunt artist.
Dar îţi mulţumesc.
Cum a fost la concursul de frumuseţe?
La şcoală, adică.
Anne, ce ţi-am spus eu despre părul tău?
Ştiu, dar prietenul meu, Cole, mi l-a aranjat aşa de frumos,
încât a trebuit să îl las aşa.
Poate că într-o zi vei adopta acest stil.
Dar deocamdată, te rog să revii la vechea înfăţişare.
Ştiu că e o prostie să vreau să fiu altceva decât sunt, dar nu mă pot abţine.
Ador lucrurile frumoase.
Detest să mă uit în oglindă şi să văd ceva ce nu e drăguţ.
Mă întristează.
Aşa cum mă întristez când văd un lucru urât.
Îmi e milă de el căci nu e frumos.
Am ceva ce te-ar putea înveseli.
Ai primit azi o scrisoare...
de la Gilbert Blythe.
Marilla, uitasem de corespondenţa mea în străinătate!
Trinidad?
Mă gândeam că va ajunge într-un colţ de lume,
dar nu undeva aşa interesant!
"Drei Anne Shirley-Cuthbert."
Ce minunat!
- Uite, Marilla! - Am văzut.
Învaţă să te calmezi, copilă.
Cum, când nu mi-am mai văzut numele precedat de "dră"?
Hai, deschide-o!
Nu e nimic romantic la scrisoarea asta. Nimic!
I-ai scris despre aur, din câte îmi amintesc.
Da, exact!
Mă întreb ce a spus.
DREI ANNE SHIRLEY-CUTHBERT, GREEN GABLES, AVONLEA
Nu se întoarce în Avonlea?
"Pe termen nedeterminat."
Când a trimis-o?
A fost trimisă acum trei săptămâni din Port of Spain, Trinidad.
Răspunde-i. Cu priceperea ta la cuvinte, îl poţi convinge.
Având în vedere că "e aur în Avonlea" nu l-a convins,
mă bucur acum că nu e aur.
Nu ar fi fost groaznic
dacă şi-ar fi părăsit exoticul port?
Aşa e.
Presupun că lucrurile s-au aranjat.
Dacă ar fi să-i mai scriu, ceea ce cu siguranţă nu voi face,
ar fi doar ca să îi spun că "nedeterminat" se scrie cu "n".
Poate că a greşit dinadins. Poate vrea să mai corespondaţi.
Dacă mă provoacă la un duel la distanţă, nu mă implic.
Parcă a greşit cuvântul ăsta anul trecut. A se angaja.
Angajament. Dar nu-mi amintesc bine.
Ruby îţi va purta pică.
- Să îi dăm ei scrisoarea. - Cum? De ce?
Să plângă...
Doar dacă...
nu vrei să faci asta.
Ce e asta?
- "Dragă Anne." - Încetează!
Dă-mi-o înapoi!
Ce domn!
Tot chestii pentru fete...
De ce eşti încă aici?
- Ce cauţi aici, băiete? - Şefului nu-i place cum cânt.
Ai dat de necaz numai ca să vii să mă ajuţi?
Uite, dă-ţi cu asta pe la nas, te ajută cu mirosul ăsta.
Nu. Dă-mi voie.
Unul dintre vecinii de acasă are fermă de porci.
Cimbru.
Plantă medicinală de acasă.
Bun truc, doctore!
Instinct de autoconservare.
Avem o vorbă, "planta asta nu cere să crească".
Cimbrul e tare, nu trebuie îngrijit.
Creşte acolo unde alte plante nu pot. Ca mine în Avonlea, sper.
Mai avem două zile.
Mai merită?
Treci la lucru!
Oricum, Ruby doar ar strica-o cu lacrimile ei.
Iar apoi ar plânge din nou...
că a stricat-o.
Mai bine o ţin eu.
Pentru siguranţă.
Mă întreb dacă celelalte vulpi râd de blana ta.
Eşti mereu singură.
Nu ai un iubit?
Poate că noi două suntem menite a trăi singure.
Dar să ştii, eşti foarte frumoasă!
Anne, vreau să vorbim înainte să pleci.
Da, Marilla?
N-ar trebui să te preocupe aşa mult înfăţişarea ta.
Te asigur, e mai bine să fii comună.
Dacă eşti frumoasă, rămâi blocată pe o cale
pe care se aşteaptă toţi să o iei.
Dar tu vei putea să treci prin viaţă fiind tu însăţi,
fără a atrage prea mult atenţia asupra ta.
E un dar.
Serios!
Există lucruri mai importante decât frumuseţea.
Vei avea multe ocazii de a afla asta.
Prissy a spus că mustaţa lui zgârie, nu e moale.
De cine vă aminteşte Cole, stând lângă hainele alea?
- Nu ştiu. - De o bufniţă în scorbura unui copac.
E dedicat artei sale. Îşi cultivă imaginaţia.
E foarte frumuşel, nu?
Nu se poate să îţi placă toţi băieţii!
Trist şi chipeş.
Bietul de el ar trebui înveselit.
Bună, Cole!
Păcat că jocul nostru s-a terminat înainte să îţi vină şi ţie rândul.
Aş putea încălca regulile şi să-ţi permit să mă săruţi acum.
Nu, mersi.
Ce e cu tine?
Nu îţi plac fetele?
Nu te plac pe tine.
Cole e ciudat!
Josie Pye, retrage-ţi cuvintele!
- Cole e prietenul meu. - Vă potriviţi de minune!
Învârte!
Nu o sărut pe orfana pocită!
Când roşeşte, parcă e toată roşie.
O sărut eu pe Anne.
Ce minunat!
Bine. Să se pupe ciudaţii!
Ciudato!
Pupaţi-vă, ciudaţilor!
Ciudato!
Ce faci?
Nu!
Ciudato!
Pupaţi-vă, ciudaţilor!
Încetaţi!
- Ciudaţilor! - Încetaţi!
Pupaţi-vă, ciudaţilor!
- Lasă-i în pace! - Să vedem! Haide!
- Pupaţi-vă, ciudaţilor! - Billy!
Pupaţi-vă, ciudaţilor!
Gata! Lăsaţi-i în pace!
Pupaţi-vă, ciudaţilor!
- Lăsaţi-i în pace! - Hai, ce mai aştepţi?
Lasă-i în pace!
Pupaţi-vă, ciudaţilor!
Am decis că nu mai sărut pe nimeni decât dacă vreau cu adevărat.
Dacă nu aş fi aşa de banală, aş avea mai multe opţiuni.
Nu eşti banală, Anne.
Nu mai spune asta.
Nu e adevărat.
Diana, sunt convinsă că viaţa mea ar fi mai uşoară
dacă aş fi frumoasă, ca tine.
Prostii!
Mi-aş da gropiţele în schimbul minţii tale
şi aş considera că am făcut o afacere bună!
Diana, mă bucur că eşti rafinată.
E bine şi să fii frumos,
dar şi să ai o prietenă drăguţă.
Ne revedem, bună ziua, dră Anne de la Green Gables.
Bună!
Ce s-a întâmplat, micuţo?
Nu aveţi cumva ceva care să mă facă frumoasă?
Poate un remediu pentru oribilii mei pistrui
care să îmi ofere un ten trandafiriu?
Sau ochi violet, strălucitori?
Nu.
Mă tem că nu am.
Ce e aceea?
Vopsea de păr?
Credeţi că voi putea avea un păr negru, frumos?
Aşa scrie.
Părul meu roşcat e blestemul vieţii mele.
Mereu am visat să am părul negru.
Tot nu ai bani?
Am un sendviş.
- Cu şuncă? - Cu brânză.
Ai instrucţiunile pe etichetă.
Mulţumesc!
- Bun venit acasă! - Şi ţie!
Genul acesta de emoţii...
şi...
emoţiile care urmează primului sărut
pot fi neliniştitoare, şi...
Uneori, când creştem, acestea...
se poate să...
Anne!
M-am întors de la Rachel.
E...
E expresia unei pasiuni. Nu.
Expresia unui anumit sentiment...
Anne?
Intuiţie. Ţine de personalitate.
Firea e cel mai bun profesor.
Anne?
Sunt pregătită să îţi răspund la întrebări.
Sărutul e exprimarea normală a dragostei şi a emoţiilor sale.
Doamne! Ai adormit?
Anne?
Nu.
- Eşti bolnavă? - Nu, dar...
Te rog, sunt pe culmile disperării.
Te rog, Marilla, pleacă şi nu te uita la mine!
Cine-a mai auzit aşa ceva? Ce e cu tine?
Ridică-te chiar acum şi spune-mi! În momentul ăsta, am spus!
Anne Shirley-Cuthbert, ce ţi-ai făcut la păr?
E verde!
Cu cât te agiţi mai mult, cu atât va dura mai mult, domnişoară.
Ar fi aşa groaznic dacă nu voi avea bucle mâine?
Frumuseţea înseamnă putere.
Ştii asta.
Da?
Da.
Aşa.
Culcă-te! Pari obosită şi nu se cade.
Marilla, nici nu ştii cât de vrednică de milă sunt!
Sunt cea mai nefericită fată de pe Insula Prinţului Edward.
Dacă aş decide că merită să îmi vopsesc părul,
aş alege măcar o culoare decentă.
Nu am vrut să îl fac verde! Am urmat instrucţiunile!
Am folosit toată sticla şi...
Marilla, parcă am fost vrăjită.
Când m-am văzut cu părul negru,
nu mi-am dorit decât să arăt din nou ca mine.
Arătam ca un demon posedat!
Am tot încercat să scot culoarea, dar nu voia să iasă.
M-am gândit să încerc cu soluţie de haine.
Aşa se explică!
Ce să fac, Marilla?
Nu pot ieşi astfel!
Oamenii mi-au uitat celelalte greşeli, dar pe asta nu o vor uita!
Vor crede că nu sunt respectabilă. Marilla...
"Ce pânză încurcată ţesem Când să amăgim noi vrem."
E poezie, dar e adevărat.
Ce va mai râde Josie Pye!
Marilla, nu pot da ochii cu Josie Pye, pur şi simplu nu pot!
Sper că te-ai convins unde te poate duce vanitatea, Anne.
Nu mă voi mai uita niciodată în oglindă!
Ba da.
Va fi pedeapsa mea că am păcătuit
şi mă voi uita la mine de fiecare dată când intru, să văd ce urâtă sunt.
Şi nu voi încerca să îmi imaginez că sunt altfel.
De acum, sărutul meu va rămâne pe buzele-mi pentru eternitate.
Ca un trandafir ce tânjeşte să fie smuls, dar nu va fi niciodată.
Ei, haide...
Frumuseţea nu contează.
Când cineva te va iubi, Anne, atunci vei fi sărutată.
Marilla, mai rosteşte o dată acele cuvinte binecuvântate.
E de ajuns că le-am rostit o dată.
Eşti gata?
Te rog, taie-l şi să terminăm cu asta!
Simt că inima mi-e sfâşiată.
Voi jeli cât timp mă vei tunde, dacă nu te deranjează.
Ce năpastă lipsită de romantism!
Subtitrare: Retail