- Nu vorbi cu niciun străin. - Desigur!
- Nu accepta plimbări. - Desigur.
Şi stai cu Gilbert tot timpul.
- Matthew. - Fergus.
Sigur n-ai uitat nimic?
Tariful pentru tren înapoi şi feribot?
Desigur.
Pentru că numai Dumnezeu ştie ce se va întâmpla dacă te rătăceşti undeva...
Pentru numele lui Dumnezeu, Anne!
Marilla.
Aspectul poate influenţa.
Dacă arăţi ca un arici,
raiul ştie pericolul pe care îl vei atrage!
Ştii ce fel de oameni merg cu trenurile?
Ca mine. Am mers cu trenul.
Şi am mers cu mult înaintea ta.
Ai uitat că sunt un călător experimentat?
Matthew, mai dă-i un bănuţ de mâncare, pentru orice eventualitate.
Ştii cum este când pleacă într-una din aventurile ei.
Uită să mănânce. Şi înainte să-ţi dai seama,
ea slăbeşte şi...
şi cade într-un şanţ!
Marilla! Eu... n-am făcut asta niciodată!
Ultimul apel pentru îmbarcare!
Ultimul apel!
În ciuda neîncrederii tale,
apreciez că mi-ai permis să aflu despre familia mea.
Ştiu doar că va da ceva remarcabil!
Va umple un gol pe care nu ştiam că-l am!
Gilbert?
N-o pierde din vedere până când nu ajunge la domnişoara Josephine?
Mulţumesc că ai fost de acord să te însoţească.
Merg în fiecare sâmbătă. Nu e greu pentru mine.
Nu ştiu ce i-a venit dar eu pot cu siguranţă...
Voi face tot posibilul să evite şanţurile.
Toată lumea la bord!
Să mergem.
Hei!
Ai bilet pentru trenul din care tocmai te-ai dat jos?
Mi-ai fi vândut unul dacă ţi-aş fi cerut?
Hei!
Hei! Hei!
ANNE WITH AN E Sezonul 1, Episodul 2
"There Îs Something at Work in My Soul Which I Do Not Understand"
Tradus şi adaptat: adrianp55
Synced & corrected by QueenMaddie www.addic7ed.com
Ea te iubeşte.
Marilla.
Totul e ridicol.
Dacă este o consolare, nu mă deranjează să mă însoţeşti.
Ei bine, mă deranjează.
Pot să mă descurc singură!
Ştii care e misiunea mea?
Sunt într-o călătorie personală profund semnificativă.
Şi cu siguranţă nu am nevoie de tine.
Da.
Am luat cunoştinţă de asta.
- Îmi pare rău. N-am vrut să... - Este în regulă.
Sper să nu-ţi faci griji pentru călătoria Annei, Marilla.
Toţi copiii...
vor să-şi cunoască părinţii.
Şi când va afla...
...asta va fi tot.
- Da. - Şi chiar...
dacă găseşte o rudă îndepărtată...
Vrei să mă laşi în pace?
Vreu să ajung acasă
nu să-ţi ascult pălăvrăgeala nesfârşită.
Uh, dar trebuia amândoi, uh...
să mergem la domnişoara, Stacy...
Doar noi doi, nu-i aşa?
Uh...
Ei bine...
Presa noastră de tipar aşteaptă.
Pentru puterea cuvântului scris!
Ce curajos eşti, şofran mic.
Anotimpurile nu sunt un cadou?
Există atât de multă speranţă în apariţia unui nou anotimp,
nu crezi, domnule Cuthbert?
Oh... Uh...
Vreau să spun că poate fi dificil. Viaţa. Etapele acesteia.
Schimbarea anotimpurilor aduce noi oportunităţi
şi nu toţi merităm asta?
Un început nou, sau sentimentul unuia, cel puţin?
Ce părere ai despre schimbarea anotimpurilor ca fermier?
Hm. Ei bine, acum...
Presupun...
Trebuie să-ţi mulţumesc.
Această presă de tipar, dacă o putem repara,
va fi o binecuvântare pentru copiii săraci.
Mai ales acum că avem mai mulţi cititori.
Anne are o contribuiţie importantă.
Trebuie să-i citeşti articolul despre Mi'kmaq. Este...
Ce copac trist minunat!
Locurile de aici sunt atât de poetice.
Cât de graţios.
Anne a ta îmi spune suflet pereche.
Pot, uh... Da.
Ştii, am trăit în oraş o mare parte a vieţii mele,
şi există şi alte lucruri minunate, dar...
ś Lilies of the valley Deck my garden walk ś
ś Oh don't you wish ś
ś That you could hear them ring ś
ś That will only happen when the fairies sing ś
Nu-i aşa?
Fiul meu este acasă!
Oh! Dumnezeule, mamă, încerci să mă omori?
Bunul Dumnezeu are dreptate!
El este prea bun pentru a-mi aduce băiatul frumos în această zi frumoasă!
Oh!
Am întrebări de pus
şi vreau răspunsuri.
Unde ai fost? Eşti bine?
Cu cine îţi petreci timpul?
Bine, calmează-te, femeie.
La care vrei să răspund mai întâi?
Poţi răspunde la care nu-i va frânge inima mamei tale?
De când eşti atât de moale cu o inimă care s-ar putea frânge?
Dintotdeauna.
Cu tine.
Ah...
Cel mai frumos.
Ai nevoie doar de o masă bună.
Oh! Încă îţi place ciorba de pui?
Ştii cine întrebă despre faimoasa ta supă?
Bătrân domn Edwards.
Ah, de ce ţi-l aminteşti?
Am lucrat pentru acel om toată viaţa,
şi niciodată nu şi-a amintit numele meu.
Ei bine, ascultă asta.
El avea întotdeauna probleme cu somnul, nu?
Da. Eu am fost cea care l-a găsit într-o dimineaţă în padocul cu vaci.
Ei bine, o nouă familie s-a mutat
vizavi de spălătorie.
Într-o noapte, tatăl lor s-a trezit, auzind un zgomot din dulap.
Credea că e un animal, a luat puşca,
şi era aproape să-i zboare capul domnului Edwards.
Şi acum, după această experienţă?
El este alt om.
Nu.
I-am spălat lenjeria.
Nu e capabil să se schimbe.
Ce mai faci, Bash?
Speram să te văd aici.
M-am gândit că e timpul să te verific,
să văd cum te descurci cu acest... tiran.
Fac tot posibilul. Sunt deschis la sugestii.
Nu-i spune să meargă la culcare atunci când este obosită şi nu vrea să meargă.
Devine de nesuportat.
Într-adevăr, ea devine un copil mic,
începe să plângă, nici măcar nu ştie de ce.
- Nu este adevărat. - Este!
Te cunoaşte bine.
Ar trebui să ne vizitezi mai des. Am nevoie de sprijin.
Ar trebui.
Acest loc.
Este o casă destul de mare.
Uită-te la această lumină.
Mamă, îţi aminteşti ferestrele pe care le aveam în acel loc de sub magazin?
Mici ca gândacii care se târau pe podea.
Lăsa suficientă lumină pentru a te împiedica să înnebuneşti.
Aş putea să mă obişnuiesc cu asta.
La fermă este mult de muncă.
Mai mult decât se pot descurca Bash şi Gilbert.
Pot vedea cum acest aer de ţară ar putea face un om să vrea să rămână
să respire, asta este sigur.
Nu pleca nicăieri. Hmm?
Am încercat să-ţi dăm de veste,
dar nu e uşor să ajungi la tine.
Este în regulă. Este în regulă.
Taci.
Delphine, vino să-ţi întâlneşti fratele.
De el îţi vorbesc
cam în fiecare zi de când ai venit în această lume.
- Nu vrei să o ţii? - Um, nu.
Nu... Sunt murdar din călătorie.
N-aş vrea să murdăresc noul copil strălucitor.
O să-mi îngraş băiatul cu alimente proaspete de la fermă,
până când nu va putea să intre prin acea uşă din faţă!
- Uh... mulţumesc. - Cu plăcere.
Ne vedem la...
...tren.
Mi-a fost tare dor de tine!
- Oh! - Ah!
Şi uneori după şcoală, mă duc la o Galerie cu colegii mei de clasă...
Oameni cu aceeaşi orientare!
Te auzi ce spui?
Şi pur şi simplu privim tablourile.
Şcoala de artă este habitatul tău perfect.
Aş fi vrut să fii acolo. Ieri, noi...
- Mătuşa Jo! - Domnişoara Anne.
- Oh, ce minunat să te văd! - Oh, şi tu, draga mea, atât de mare!
Încă îţi faci ghetele.
N-am întâlnit niciodată pe cineva mai dedicat ca tine înainte să iasă din casă.
Sunt femeie bătrână şi am răbdare.
Este posibil să crezi că ai răbdare
după 100 de ani pe planetă.
Oh! Auzi cum mă tratează?
Încearcă să par de modă veche.
Nu mă pot obişnui.
Văd că lucrurile merg teribil aici.
Oh...
Cole m-a informat despre cercetarea ta.
Una nobilă. Una inevitabilă.
Una emoţională.
Dar indiferent ce descoperi...
bun, rău, nu este important,
ştiu că eşti aşa cum eşti acum.
- Hmm? - Mmhmm.
Oh...
DR. WARD HEALER, MEDIC DE FAMILIE
Trebuie să încetăm să ne întâlnim aşa.
Dar iată-ne din nou aici, domnue Bones.
Şi nu arătaţi mai bine decât la ultima noastră întâlnire.
Sau ar trebui să-i spun praf?
Se pare că doctorul bun atât poate face pentru tine.
Chiar trebuie să începi să ai mai multă grijă de tine, tinere.
Te iroseşti singur.
Oh!
Ei bine!
Nu ştiu ce fel de fată crezi că sunt,
dar tocmai ai stabilit o întâlnire cu tatăl meu şi puşca lui.
Chiar dacă te împuşcă,
tot eu trebuie să te adun,
şi nu e doar soarta femeilor.
Aş dori să-ţi spun că ai ceva tupeu.
Dar ai şi o lipsă completă de tupeu,
îţi va face bine dacă eşti împuscat.
Hmm? A fost un accident, zici?
Oh, eşti teribil de chipeş când îţi pare rău, domnule Bones.
Pot ierta.
Eşti aici pentru spectacol, nu-i aşa?
Un singur bilet?
Domnule Bones, ai bilete?
Mă tem că sunt toate vândute.
Bună ziua, domnule Blythe.
Bună ziua, domnişoară Roşe.
Dacă domnul Bones nu se supără...
...poţi accepta o invitaţie la ceai?
Sună minunat.
Ai grijă!
Cred că ciocănirea este bună pentru suflet.
Noţiunea de a lovi ceva din nou şi din nou...
Uneori este...
cel mai bun medicament.
Nu te simţi bine?
Aş vrea să vorbesc ceva cu tine.
Huh.
Se pare că doamna Rachel Lynde...
este într-o misiune...
...să-mi găsească un bărbat.
O cunoşti pe Rachel de ani buni. Cum o convinge cineva să...
renunţe?
Mi-e teamă că, uh...
Am nişte veşti proaste pentru tine.
Mi-a fost teamă de asta.
Se pare că te descurci foarte bine singură.
Adică... dacă asta... preferi.
Mulţumesc!
Tot ce am făcut a fost să menţionez că îmi lipseşte compania,
pentru că este adevărat, dar îmi place viaţa mea...
aşa cum este!
Invenţiile mele,
plimbările mele, timpul singură cu gândurile mele.
Nu-mi pot imagina un viitor romantic.
Atunci ai răspunsul.
Deşi n-am văzut-o pe Anne venind.
Presupun că dragostea poate... apărea,
şi apoi...
...îţi poate distruge...
întregul mod de viaţă.
N-aş schimba situaţia mea actuală.
Crezi că ar trebui s-o ascult pe Rachel?
N-o ascult niciodată pe Rachel.
Înfricoşător.
Acest loc pare aproape bântuit.
Cât timp ai stat aici?
De când au murit părinţii mei.
Slabă ca şoarecii bisericii şi m-au iubit aşa, dar...
Au murit de febră când aveam trei luni.
Deci de atunci până am împlinit 13 ani,
puteam pleca, dar...
Întotdeauna m-am întors aici.
ORFELINATUL ST ALBANS
Nu! De ce eşti aşa proastă?
Părinţii tăi ţi-au luat creierul când te-au lăsat aici?
De ce nu pot să mă prefac?
Pentru că nu este adevărat!
Nu te poţi juca dacă faci greşeli!
Nu fi copil.
Încerc.
Eşti bine?
Ştii cu cine trebuie să vorbim?
- ... acum! - Matroana.
Crezi că poţi veni aici şi pleca după bunul plac?
Fără cină. Asta vei primi.
Şi mult mai rău dacă continui să plângi.
Nu este corect!
Pare aproape suportabil în timpul zilei.
A fost oribil aici?
Este un orfelinat.
Mai rău decât unele, mai bun decât altele, sunt sigură.
Sper să mă ajuţi cu perechea mea..
Mama lor a murit şi nu-i pot ţine.
Câţi ani au?
Patru, cinci, şase, ceva de genul ăsta.
Şi guralivi.
Acest loc probabil este bun pentru ei.
Când sunt mai mari, îi vrei înapoi,
sau ar trebui să le spun că eşti mort?
Mort. Te rog.
Tată!
Nu pot avea grijă de tine!
Nu te pot ţine!
Tată!
Este rândul nostru.
Da? Pot să te ajut?
Renunţi sau adopţi?
Nici una, nici alta.
A fost orfană aici... mult timp.
Numele ei este Anne Shirley.
Căutăm informaţii despre familia ei.
Obişnuiai să vorbeşti mult?
Acum ai rămas fără cuvinte.
Ei bine?
Ce? De ce ai venit la mine?
Ai vreun document despre mine?
Părinţii mei?
Am avut la un moment dat.
Acum câţiva ani, şobolanii erau atât de răi,
încât le-au ros pe toate.
Dacă părinţii tăi te-au abandonat aici,
nu avem nimic care să spună ceva despre asta.
Walter şi Bertha Shirley.
Nu m-au abandonat. Au murit de febră.
Dacă spui tu.
Dar nu avem nimic.
Trebuie să văd ceva.
Obişnuiai să vii aici?
Obişnuiam să vin aici să scriu.
N-am avut timp să le iau
când am plecat ultima oară.
A fost... o surpriză...
Când m-au dus la Green Hill.
Aerul era umed unde prinţesa Cordelia a fost ţinută captivă."
"Întunericul constant a făcut-o să-şi piardă încet simţurile."
"Ameninţarea pentru sănătatea ei devine din ce în ce mai mare."
"Dar la fel şi certitudinea, că va fi salvată din acest loc oribil."
"Prinţesa Cordelia,
cu părul negru care fusese cândva roşu,
râdea în timp ce fugea prin pădurea bântuită."
"Captivă încă o dată, s-a retras în turn pentru a-şi scrie povestea,
ştiind încă o dată că n-ar fi în stare să reziste mult timp."
Un cal-sopârlă zburător!
- Doar tu... - Eşti atât de prost!
Nu poţi vedea? Credeam că sunt prinţesa Cordelia!
Mi-am petrecut viaţa aici...
într-o imaginaţie complet nebună.
Şi acum nu ştiu ce este real.
Ce altceva mi-am spus?
Şi dacă părinţii mei nu sunt morţi?
Şi dacă m-au abandonat aici pentru că nu m-au dorit?
Nu-mi amintesc dacă cineva mi-a spus că mă iubeşte.
Şi dacă am inventat asta, ca orice altceva?
Sunt atât de proastă. Este patetic.
Nu, nu este patetic.
Imaginaţia ta te-a salvat,
să scapi de acest loc.
Realitatea ta, este efervescentă.
Frumos. Te-a făcut cine eşti.
Capabilă să vezi şi să visezi ce este posibil...
...nu doar să accepţi realitatea.
Eşti uimitoare din cauza experienţelor tale.
Ţi se oferă o astfel de empatie
şi cea mai deschisă mine din câte ştiu.
Şi... în mod egoist,
...sunt recunoscător pentru toate.
Pentru că ai putut să mă înţelegi şi să mă accepţi.
Asta...
...mi-a salvat viaţa.
Scuză-mă.
Oh, Doamne.
Prinţesa Cordelia.
Aşa este.
Ai plecat de aici.
Ce, ai rămas gravidă?
Ai venit să scapi de gunoi?
Ce anume? Cum îndrăzneşti?
Eşti strălucitoare acum.
Dar în interior eşti tot gunoi, nu?
Îmi pare rău că eşti încă aici.
Lucrez aici! Nu sunt încă aici!
Sunt plătită să fiu aici!
Nu crezi... Crezi că...?
Ai încetat să mai tremuri.
Nu mă aşteptam să fie aşa...
Fiind acolo...
Ea. Nu mă aşteptam ca ea...
Dar cred că este bine.
Să-l aduci in lumina zilei,
am realizat că coşmarurile nu sunt atât de înfricoşătoare
fără protecţia întunericului.
Dar nu este suficient.
Dar aş vrea să fie.
Aş vrea ca tot ce mi-ai spus în turn să fie suficient, dar nu este!
Trebuie să-mi cunosc mama şi tatăl. Eu...
Trebuie să ştiu că nu am inventat totul.
Trebuie să ştiu dacă am fost iubită.
Atunci să aflăm dacă sunt morţi.
Bisericile păstrează aceste tipuri de înregistrări, nu-i aşa?
Ne putem întoarce imediat ce vom acosta.
Astăzi este prea târziu.
Dar o voi face.
Voi reveni... şi o să-i găsesc.
Chiar dacă este ultimul lucru pe care-l fac.
Scuze.
Continuă.
Doreşti nişte...
Nu, nu pentru mine. Mulţumesc.
Deci... Winifred...
Câţi ani ai?
Este prima oară, domnule Blythe?
Hmm. Cum ţi-ai dat seama?
Ce-ar fi să-ţi explic?
Eu servesc, tu plăteşti.
Nu trebuie să vorbim despre nimic atât de interesant ca...
vârste, politică, vise.
Şi dacă te distrezi, o faci greşit.
Hmm. Pare că ai făcut asta înainte.
Şi mereu m-am plictisit.
Subiectele acceptabile includ vremea...
dar asta-i rodul slab,
decorul, predica ţinută recent în biserică.
Şi ar trebui să-mi lauzi...
O, părul tău...
Ah, întrebare capcană! Fără complimente.
Să începem din nou?
Domnişoară Rosee, mulţumesc că m-ai însoţit în acestă...
ceainărie.
Nu este... minunat?
Nu-i aşa?
Mă bucur...
Mă întrebam ce crezi despre predica ţinută ultima dată,
la... oricare biserică participi?
Mi-a plăcut mai ales partea care spune
că unii dintre noi suntem sortiţi să ardem în iad.
Ţi-a plăcut aşa ceva?
Foarte mult. Îmi place căldura.
Domnule Blythe!
O altă fată ar fi plecat.
Dar ai râs.
Poate e un semn că ar trebui să ne întoarcem?
Oh, uh... cunosc semnul.
Oh! Oh!
Îmi pare rău. Am crezut...
Cea mai bună parte a cunoaşterii regulilor
este găsirea unor modalităţi acceptabile să le încalci.
Ai multe de învăţat.
Mă aştept să am nevoie de altă lecţie.
Hmm.
Este în regulă.
E bine, fată dulce. Mama este cu tine.
Ai dormit?
Nu ar trebui că mamele să aibă...
mâini magice?
De ce plângi?
Ai totul.
Da. Ai o casă.
Un tătic.
Hei, chiar ai un tătic alb şi elegant.
Vrei să spui ceva?
Sunt lucruri care afectează, mamă,
în noua ta viaţă albă strălucitoare?
Chiar te vreau prin preajmă, Elijah,
dar nu vreau să bei în prezenţa copilului.
M-ai auzit?
Observ ce vrei să spui. Asta este şansa să faci ceva importnat.
Nu doresc ca noul tău copil să fie corupt
de cel care a sfârşit distrus.
Oh! Oh.
- Mary? - Ah, sunt bine.
M-am tăiat, asta-i tot.
Văd.
Crezi că te comporţi ca un erou.
Dar nu te poţi abţine, nu-i aşa, tată?
Pot să-ţi spun aşa?
Oh... ştiu privirea asta.
Se pare că tata vrea să mă pedepsească.
Poate ar trebui să pleci de aici.
Bash, este în regulă.
Da, Bash. Este în regulă.
Copilul ăsta e mai mult decât bun.
La urma urmei, ea te-a vrut.
Eu am fost singurul lucru de care s-a împiedicat.
Era prea proastă să-şi tină fusta jos.
Du-te şi culcă-te...
Şi trezeşte-te!
Te rog.
Hei, tată, nu accept disciplina cu amabilitate,
deci... dacă încerci să mă speli în gură cu săpun, nu sunt de acord.
Nu e suficient săpun în lume.
Cred că eşti obosit.
Vrei să ajungi la vârf?
Ca să nu mai vorbim că venind aici,
ai aflat că mama ta are un nou copil.
E mult de procesat. Înţeleg.
Aşa crezi?
Tu eşti prietenul meu?
Vei vorbi frumos cu mine când mă îmblânzeşti?
Vrei să-ţi mănânc din mână?
Cred că ştii că eşti prea moale ca să înfrunţi
pe cineva care a trăit viaţa pe care o am.
Toţi am trăit vieţi.
Am privit-o pe mama mea crescând copii altor oameni.
Nu am înţeles de ce singura persoană
din lume care trebuia să mă iubească
părea că nu o face.
Foarte trist, tată.
Dar suntem oameni maturi, deci...
Să lăsăm toate astea deoparte şi să trecem la subiect.
Care este escrocheria cu Massah?
Haide. În niciun caz nu eşti prieten cu tipul ăsta alb.
O să-l omori în timp ce doarme,
să păstrezi ferma?
Fără escrocherii.
El este prietenul meu. Şi n-am nevoie să înţelegi asta.
Nu cred mai mult decât cred că Mary te iubeşte.
Ştii că eşti doar ei biletul de ieşire, nu?
Erou? La urma urmei, nimeni din ghetou nu s-ar apropia de ea după...
Dacă mai vorbeşti urât de mama ta,
te las fără dinţi în gură.
- Poate m-am înşelat în privinţa ta... - Te vrea aici.
Poţi avea o familie dacă vrei.
Hei, când nu eşti beat, chiar îmi placi.
Şi ai o soră care va dori să te cunoască.
Dar nu o face pe mama ta să aleagă.
Oh.
Oh!
Rachel! Ce drăguţ.
Ştii că nu trebuie să baţi la uşă.
- Oh, da, ştiu. - Lasă-mă să-ţi iau haina.
Oh.
Eu pun de ceai şi tu îmi poţi spune toate noutăţile.
Ei bine, se întâmplă să am noutăţi,
şi este o minune,
fiind pentru prima dată când îmi ceri să le spun.
Spune-mi totul.
Domnişoara Stacy este pregătită pentru un pretendent.
- Bine! - Şi am fost rugată să-l găsesc.
De cine?
De doamna însăşi, ca să zic aşa.
Şi o să-mi mulţumească când e gata.
Ai un plan?
Când vine vorba de relaţii,
e cel mai bine să găseşti cât mai mulţi pretendenţi.
Până îl găsim pe cel potrivit. E vorba de numărul lor.
Nu este cea mai minunată coincidenţă!
Urechile ei trebuie să-i ardă în hambar.
Da, ea e aici acum.
Lucrează cu Matthew.
În hambar?
Ce se întâmplă într-un hambar nu este demn de o femeie!
Aşa e bine. Uşor acum.
- Asta e tot. - Victorie!
Asta numesc munca în echipă, Matthew Cuthbert!
Eu numesc asta o ruşine.
Despre asta vorbeam, Muriel.
Nu vei prinde niciodată un bărbat dacă te comporţi ca unul.
Să prind un bărbat?
Este ca pescuitul?
Pentru că îmi place foarte mult să pescuiesc.
Vei rămâne o fată bătrână dacă nu iei în serios această treabă.
- Tu. Ajută-mă. - Nu.
Timpul este esenţial.
Este o situaţie ca rotaţia culturilor.
Spune-i, Matthew.
Ce se întâmplă dacă nu variază locul culturilor?
Nu vreau să fiu implicat.
Îţi voi spune ce va fi. Solul devine stătut şi inutilizabil.
Solul fiind eu?
Şi fără să-ţi dai seama, rămâne necultivat.
Câmpul.
Este de fapt un câmp cu pânze de păianjen.
- Şi câmpul ar fi? - Şi încearcă doar
să plantezi o sămânţă acolo,
şi vezi ce se întâmplă! Se ofileşte şi moare, asta face.
Ar fi foarte trist.
Trebuia să ştii cel mai bine.
Cum merge cercetarea ta?
Bine.
Cole te-a însoţit şi la orfelinat?
Mm-hmm.
Uh, a fost bine? Întoarcerea?
A fost minunat să-l văd pe Cole.
Ce-ai găsit?
Matroana nu avea nimic.
Dar... dacă nu e prea mult,
aş dori să mă întorc din nou săptămâna viitoare,
să verific înregistrările bisericii?
Sigur că poţi.
Sunt... foarte obosită.
Pot să mă duc la culcare?
Desigur.
Somn uşor.
Te rog, mă poţi ajuta?
Simt în interiorul meu atâta gol,
şi ştiu că nu dispare până când nu-mi cunosc familia.
Mama mea...
Trebuie să ştiu că am aparţinut cuiva...
undeva.
Am nevoie de o dovadă că am fost iubită.
Gilbert este acasă.
I-am spus că Elijah este aici.
Acum, el nu va ţipa din cauza unei fantome în timpul nopţii.
Dacă se trezesc să bea ceva rece.
Eşti bine?
Inima mea e frântă...
...de trădarea pe care o simte.
Văzându-mă într-o viaţă nouă, cu o nouă familie.
Un copil care va avea o mai bună situaţie decât el.
Eşti mai iertătoare decât aş putea fi vreodată.
Felul în care îţi vorbeşte...
El poartă greutatea ruşinii care a fost aruncată pe mine.
Şi tu o porţi.
Pentru ceva ce nu este vina ta.
Nu contează.
Ştiam ce-l aşteaptă din ziua în care s-a născut.
Mi-am promis...
să-l iubesc...
suficient pentru a compensa asta.
Ce este?
Nimic.
Oh, da, nimic, pot vedea asta.
Doar o zi normală pentru tine.
Mary, Bash mi-a spus că Elijah e aici?
Tipic lui Blythe, schimbă subiectul.
Sper că nu te superi. Noi...
l-am lăsat să doarmă în camera tatălui tău.
Oh, desigur. Nu este un altar.
Nu e obişnuit să-l trezească cocoşul.
Deşi...
m-am întrebat dacă mă pot obişnui.
Poate, ne poţi ajuta la culesul
merelor din acest an...
Şi restul.
Da. Nu ţi-am spus? Da.
O să-i spun vestea.
Bine, atunci...
Spune-mi.
- Uh... ei bine... - Mm-hmm.
- Există o... fată. - Mm-hmm.
- Lucrează la... - Doamne, ai milă! Mary!
El a plecat?
Gilbert, eu...
Îmi pare foarte rău.
Bun articolul...
scris de Anne.
Este destul de, uh...
surprinzător.
"Vizita mea într-un sat Mi'kmaq."
Îţi place articolul meu?
Am avut încredere în tine.
Şi aşa te comporţi.
Ridicol, copilăresc,
prostie şi înşelăciune!
Fraternizezi cu sălbaticii?
- Nu! Ei nu sunt... - Şi minţi!
Te-ai dus în pădure cu ei!
Puteai fi ucisă!
Am spus asta doar pentru că ştiam...
Eşti un pericol pentru tine,
şi îţi este interzis să pleci undeva,
inclusiv în Noua Scoţie!
Te rog, Marilla, te rog.
- Noi... - Nu vreau să aud un cuvânt!
De ce faci asta?
Pentru că te iubesc!
Whoa, whoa, whoa, whoa.
A vrut să spună ce a spus.
Că te iubeşte.
Tradus şi adaptat: adrianp55
Synced & corrected by QueenMaddie www.addic7ed.com