Din episoadele anterioare...
Am avut viziuni. Cred cã au legãturã cu Tãrâmul.
E un frigider. L-am mai vãzut.
Trebuie sã-l gãsesc pe Holden Matthews.
"Proprietatea lui Edgar Abbot." Poate cã el are cheia de la lacãt.
- Îi datorezi lui Jay 2000 de dolari? - Datoria lui Riley e acum datoria mea.
Eşti Jay?
Holden stã în calea destinului. Vom distruge totul.
- Charlie? - Ce faci la Fort Reed?
Ce s-a întâmplat la cabanã? Nu am ştiut dacã mai trãieşti sau nu.
E clar cã nu am murit.
LUMEA DE DINCOLO Seria II, episodul 6
- Era timpul sã te trezeşti. - Charlie! Ai rãmas.
- Mama nu te-a vãzut. Nu-i aşa? - Calmeazã-te. Toţi se trezesc devreme.
- Mai puţin unul. - Da.
M-am gândit sã te las sã dormi.
Am avut timp sã pregãtesc micul dejun.
- Ai pregãtit micul dejun? - Cel mai bun mic dejun.
Bine.
- Mai stãm aici sau... - Da.
Ar trebui sã aibã un praf de sare roz, de Himalaya.
Dar nu ai, aşa cã... Ce naiba crezi cã faci?
- Ai spus cã are nevoie de sare. - Sare roz, de Himalaya.
Nu ştiam cã sarea are origini diferite.
Ce ţi-am spus? Am multe calitãţi. Sunt stãpâna pâinii prãjite.
- Ce cauţi la Fort Reed? - Nu.
- Ce e? - Urmãtoarea întrebare...
Ai venit sã vezi ce mai fac?
Nu eşti aşa de încântãtor cum te crezi.
Ai dispãrut douã luni, şi apari brusc în oraşul meu?
Eu te-am cãutat.
Am venit aici cu afaceri. Le-am rezolvat.
Nu mã mai întreba despre asta, altfel, te lovesc cu tigaia în cap.
Sau îmi închizi uşa în nas.
Îmi pare rãu. Am exagerat.
Nu mã aşteptam sã te vãd. Aşa se închide uşa în nasul cuiva.
Tipul ãla era implicat în afacerile tale?
- Bãiatul de la bar? Nu. - Avea un pãr frumos!
Sper cã nu vrei sã-mi petrec astfel ultima mea zi în oraş.
- Pleci? Nu poţi pleca. - Ba da.
- Avem multe sã ne spunem. - Bine. Începe tu.
- Pentru început, încotro te îndrepţi? - Spre Oregon.
- Ce e în Oregon? - Sora mea, Anabelle.
Legal, mi-e sorã vitregã, dar e cea mai importantã fiinţã pentru mine.
Mi-a fost teamã cã se vor duce dupã ea. E rândul meu.
Ce e cu frânghiile de la etaj? Ai un site porno cu torturi?
Apropo de asta...
Vreau sã-ţi arãt ceva.
Eu ţin capetele pe care le tai într-o maşinã de spãlat, în pãdure.
Nu sunt capete tãiate acolo.
- Cel puţin, aşa sper. - Nu ştii ce e în frigider?
Nu. Dar tot visez frigiderul ãsta
şi merg în somn pânã în pãdurea asta aproape în fiecare noapte.
Cred cã înseamnã ceva.
Înseamnã cã laptele lui Edgar s-a stricat.
Cine e? Lasã-mã sã ghicesc. Nici tu nu ştii.
Nu, dar... Podul despre care ţi-am povestit...
Cel pe care l-ai distrus.
Mi-e teamã cã nu am rezolvat nimic şi cã am înrãutãţit situaţia.
Ţi-ai înrãutãţit viaţa fiindcã îţi faci griji din cauza asta.
Îngroapã-l şi nu te mai gândi la el.
Ar trebui sã-l deschid. Totul are legãturã. Am atins lacãtul.
Viziunile aveau sã-mi dea un rãspuns, dar mã trezesc înainte de asta.
Poţi sã încerci?
- Poftim? - Ai fost pe Tãrâm.
- Poate cã o sã vezi şi tu ceva. - Prefer sã nu fac asta.
- Te rog! Mã înnebuneşte! - Iar tu mã înnebuneşti pe mine.
- Dacã fac asta, promiţi cã încetezi? - Da. Jur!
Bine.
Parcã aş fi fost deconectat câteva minute de la realitate.
Mi s-a întâmplat şi mie.
- Poftim? - Nu mi-am pierdut cunoştinţa.
- Am nevoie de dezinfectant. - De ce nu...
- Nu pot sã respir. - Da. Ai rãmas nemişcat.
- M-ai speriat de moarte. - L-am vãzut din nou.
- Pe cine? - Nu ştiu. I-am vãzut doar mâna.
Poate cã e Edgar. Cred cã vrea sã-mi spunã ceva.
Dacã l-aş face sã se întoarcã? Unde te duci?
- Departe de aici. - Dar e important.
Nu şi pentru mine. Am lãsat Tãrâmul în urma mea dintr-un motiv.
Era sã mã omoare. Nu vreau sã se repete.
- Charlie, aşteaptã! - Ne mai vedem când trec prin Kansas.
Stai puţin... Vin şi eu.
Vezi? E vorba despre voinţã.
Te ţii sau cazi. Vei fi ţinut minte în funcţie de acţiunile tale.
Poate sã se urce pe asta?
- Abia poate sã-şi ţinã capul. - De ce ai vrut sã ne întâlnim?
Mi-e teamã cã treaba cu Edgar va duce la Hollow Sky.
Era sã murim acolo. Nu vreau sã ajungem în aceeaşi situaţie.
De acord. Ce treabã ai cu Edgar?
- Vrei sã-l ţii puţin? - Nu. Copiii nu mã plac.
E mai sociabil decât copiii de vârsta lui.
Bine.
- Îl iau eu. - Bine.
E în ordine.
Edgar Abbot e un localnic. E un geniu în ştiinţe.
A publicat prima carte la 15 ani, a absolvit MIT la 19 ani.
Tot nu înţeleg ce legãturã are Holden cu el.
Numele lui Edgar era pe frigiderul pe care l-am gãsit în pãdure.
Holden l-a atins şi a început sã aibã viziuni.
Ca şi coşmarurile lui.
Nu ştiu ce aţi fãcut în maşina de la Hollow Sky.
Dar cele întâmplate au rãmas în mintea lui Holden.
- Ţi-a spus el asta? - Am vãzut în privirea lui.
Aşa cum vãd şi în privirea ta acum.
Nu am nimic.
Un sfat pentru tine... Încearcã sã vorbeşti cu el.
Nu face asta. Nu glumesc.
E o bisericã fãrã tavan. Vezi stele şi...
Înceteazã! Parcã aveai o iubitã expertã în domeniul ãsta.
- Ea ce are de spus? - Încã nu i-am zis.
Atunci, de ce mã baţi la cap?
Willa a spus cã visele mele nu înseamnã nimic, cã exagerez.
- Pare o fatã inteligentã. - Am fãcut ceva rãu pe Tãrâm.
Nu înseamnã exagerare, ci asumarea responsabilitãţii.
Doar nu eşti catolic!
- Sunt prezbiterian. - Mama mea e evreicã.
Mã iubeşte într-un mod exagerat,
de parcã aş fi centrul universului şi nu aş putea greşi niciodatã.
Cu excepţia cazurilor în care greşesc.
Atunci, universul face implozie, şi asta e numai vina mea.
Mama spune cã o fac intenţionat, ca ea sã sufere.
Am un sentiment de vinovãţie,
care nu se domoleşte şi pe care nu îl pot înţelege.
Tãrâmul e ca mama mea evreicã. Şi îţi vorbeşte.
"Rezolvã problema, Holden. Mã omori cu zile. De ce nu eşti medic, Holden?"
- Sunã oarecum rasist. - Nu.
E valabil şi în cazul pãrinţilor chinezi şi al bunicilor italiene.
ãsta chiar cã e rasism.
Nu te mai gândi la asta, altfel, nu îţi vei putea continua viaţa.
Ai primit un dar în schimbul suferinţei tale.
Foloseşte-ţi puterile de care te temi şi ia-ţi adio de la Tãrâm.
Ce e?
Mi-am folosit puterile în secret.
Şi m-am simţit bine.
În sfârşit, ceva pe gustul meu. Vezi? Am mereu dreptate.
Nu...
Aratã cã rezervorul e plin.
Indicatorul s-a stricat acum douã sãptãmâni. Nu ţi-am spus?
Indicatorul e stricat. Îmi cer scuze.
Oficial...
Mã faci sã mã simt neliniştit. Holden va ajunge acasã la un moment dat.
V-a dus pe tine şi pe Jeff în pãdure.
Nu ai pierdut nimic cã nu ai fost în pãdure. Am sãpat la greu.
Şi am fost înţepat de insecte în locuri sensibile.
- Dar a avut încredere în tine. - Da.
L-am urmãrit în timp ce mergea în somn.
Am încercat sã-l liniştesc, sã-i spun cã a fãcut o treabã bunã.
- Am vrut sã fie mai puţin tensionat. - Dar mã faci pe mine tensionat.
Nu pot sã joc când sunt tensionat. Stai jos!
Ţine.
- Ai mai jucat? - Cu ani în urmã.
Arthur considera cã jocurile video ţin treaz subconştientul.
Apoi, i-am depãşit scorul la Donkey Kong şi a afirmat contrariul.
Înainte de a deveni o problemã, vreau sã subliniez ceva.
Nu am bani acum, dar o sã-ţi plãtesc toatã datoria cu dobândã.
- Pentru ce sã plãteşti? - Pentru pastile. Ştiu cã tu ai fost.
Sunt ca un Lannister... Adicã nu chiar, dar îmi plãtesc datoriile.
O sã fac mai multe schimburi
şi, peste şase sãptãmâni, o sã am toţi cei 2000 de dolari.
Nu îmi datorezi nimic. Nu i-am dat bani.
Atunci, cum l-ai convins pe Jay sã mã lase în pace?
Da... l-am fãcut manevra asta lui Dylan Shaw în clasa a şaptea.
Ai jucat vreodatã jocul ãsta?
Butoanele de pe telecomandã sunt defecte.
De fapt, am cel mai mare scor la Arcade.
- Vorbesc serios. - Bine.
- Nu mã crezi? - Conteazã?
- Conteazã. - Bine. Te cred pe cuvânt.
- Nu. Trebuie sã vezi. - Poftim? La sala de jocuri?
Da. Sau vrei sã stai toatã ziua aici, sã-l aştepţi pe Holden.
Foloseşte frecarea. Pune-ţi torsul la treabã.
Chiar dacã maşina e lustruitã, nu se va opune forţei de sens contrar.
- Nu uita de pârghie! - Da.
Mai bine îţi aminteai tu sã faci plinul la maşina pe care ai furat-o.
Nu am furat-o. Am înapoiat-o. Aşa cã am împrumutat-o.
Fãrã sã ceri voie, aşa cã ai furat-o.
Tu spui "roşie", eu spun "roşie". Mi s-a fãcut poftã de roşii.
Ţie ţi-e foame? Eu împing maşina ca un catâr!
Ce faci?
Eu ţi-am pregãtit micul dejun, tu îmi faci cinste cu nachos.
- Trebuie sã facem plinul. - Te grãbeşti sã scapi de mine?
- Eşti sigur cã au nachos? - Locul ãsta are de toate.
Eu îmi iau un White Russian. Ai auzit de White Russian?
Stai puţin... Acum câteva secunde, aveai 12 ani.
Ce e White Russian?
Nu e bine aşezat în farfurie. Priveşte. Poţi lua patru înghiţituri,
dupã care mãnânci numai chipsuri uscate.
- Înţeleg ce vrei sã spui. - Trebuie aşezate în straturi.
Ca un sistem de irigaţii subteran.
Desigur.
Noroc!
Ce s-a întâmplat? Nachos sunt prea iuţi pentru tine?
Nu. E vorba de locul ãsta.
De câte ori îşi sãrbãtorea cineva ziua de naştere aici,
mã prefãceam bolnav, ca sã nu vin.
Nu sunt cel mai bun jucãtor de bowling.
Pãcat... Eu joc foarte bine.
- Mama mea... - Evreica?
Afli multe despre mine azi.
- Mai puţin, de ce eşti aici. - Frumoasã încercare!
Mama juca în liga de bowling.
Juca incredibil. Dar era şi o jucãtoare împãtimitã.
Petreceam ore întregi pe pista de bowling,
pânã câştiga suficient ca sã ne hrãneascã mai multe zile
sau pânã pierdea aşa de mult, cã trebuia sã ieşim pe uşa din spate.
Asta nu te face sã deteşti bowlingul?
Nu. Îmi aminteşte de ea.
Scuzã-mã... Pot închiria o pistã de bowling?
Da. Am nevoie de permisul de conducere. Aranjez eu totul.
- Încã mã pricep. - Eu nu pot face asta.
Pot sã-ţi dau câteva indicaţii,
dar puterile pe care le deţii pot fi mult mai eficiente.
Prefer sã nu le folosesc în public.
- Preferi sã te faci de râs în public? - Corect.
- Am dat un strike! - Ai dat un strike!
Am dat un strike!
"Fund"? Aşa ai numit cea mai mare realizare a ta?
A fost amuzant atunci. Recordul e valabil şi acum.
Chiar aşa?
- Sã jucãm. - Grozav!
Vrei sã mã port cu mãnuşi cu tine, dle Fund?
- Eşti mai bun aici. - Ţi-am spus eu... Pari surprinsã.
Tu ai lumea ta fantasticã, dar asta a fost lumea mea.
Te-am îngheţat din nou.
- Comenzile mele sunt stricate. - Trebuie sã înveţi mişcarea de bazã.
La mine, e lovitura cu piciorul. E simplu. Sã-ţi arãt...
Trebuie sã...
Joystickul, spre stânga. Simultan, loviturã cu piciorul.
Asta e.
- Am înţeles. Din nou. - Da.
- Cum... - Nu e nimic.
Nu ai glumit când ai spus cã te-ai bãtut cu Jay?
Chiar ai fãcut-o? Nu ţi-am cerut sã faci asta.
De asta am fãcut-o.
- Mã duc sã mai aduc fise. - Bine.
Da!
Luke, ştii ceva? Ai câştigat, aşa cã eu plãtesc jocul ãsta.
Camioneta mea a rãmas fãrã benzinã. Voiam sã...
- Mã cãutai? - Da.
- Şi te-am gãsit. - Sunt Charlie.
Scuzaţi-mã. Nu vã cunoaşteţi.
- Luke, fratele. - Willa, iubita.
- Grozav! Suntem toţi aici. - Exact.
Ce-ar fi sã stãm împreunã?
Nu pot. Sunt de serviciu.
- Eşti doctor? - Doctor în latte.
- Sunt barista. - Manager asistent în devenire.
Fii sincer cu mine. Cafeaua la filtru e o porcãrie. Nu-i aşa?
Ştiinţa spune cã e cea mai bunã metodã de a extrage aroma cafelei.
Da. Dar cinci dolari pe o cafea simplã e hoţie pe faţã.
Ce ziceţi? Cine vrea sã joace bowling?
Ar fi distractiv.
Am vrut sã-ţi arãt scorul meu record. L-ai vãzut. Sã mergem acasã.
- De ce sã nu rãmânem? - Iatã nouã motive...
Tu eşti supãratã pe Holden, eu sunt supãrat pe el, el e supãrat pe mine.
Încerc sã mã obişnuiesc cu ideea cã ai bãtut un traficant de droguri.
Holden e cu o fatã care crede cã lumea conspirã când face cafea la filtru.
O sã fie distractiv.
De ce tot spui "distractiv"?
Sã ghicesc... Mãrimea 22?
- Nici pe departe. Mãrimea 10. - E o glumã.
Mã distram pe seama ta.
Ţi-am spus cã e distractiv.
Da.
Ea e Willa.
Am impresia cã o cunosc dintotdeauna.
Aşa, micuţule...
Sunt sigur cã ţi-ar plãcea nişte îngheţatã. Nu-i aşa, Edgar?
Ai necazuri fiindcã ai dat foc.
Ţi-ai pierdut dreptul la desert.
Nicky! Lasã-l în pace pe Edgar!
E aşa de bunã...
Am luat o îngheţatã de ciocolatã. Ştiu cã îţi place la nebunie.
Coldwater.
Ai topit-o!
Da. Noi suntem.
Edgar mi-a topit îngheţata!
Scuze pentru zgomot. Dupã cum spuneam, dle doctor...
Doctor Francis Chang.
- I-am mãrit doza lui Edgar. - De ce nu am fost informat?
Cu tot respectul, dr. Chang,
compania ta nu pare interesatã de binele lui Edgar.
Fii convinsã cã eu sunt interesat. Trebuie sã-l vãd.
Programarea e la sfârşitul lunii. Vreţi sã veniţi mai devreme?
Bineînţeles cã vreau!
Aş vrea sã ştiu de ce i-aţi mãrit doza lui Edgar.
- A avut o ieşire nervoasã. - Ce înseamnã asta?
A repetat un nume de nenumãrate ori. Holden Matthews.
Când vreţi sã veniţi?
Mâine.
- Ai gãsit-o pe fata de la cabanã. - Charlie...
Ea m-a gãsit pe mine. Asearã, s-a suit în patul meu.
- Te-ai culcat cu ea? - Nu aşa cum crezi.
Nu s-a întâmplat nimic. A fost ceva plutonic.
Ar trebui sã-ţi alegi mai atent cuvintele.
De fapt, cel mai bine e sã nu mai vorbeşti despre asta.
Ce cuvinte ai folosi tu ca sã explici ce cauţi aici cu Willa?
Prezent. Adicã am fost prezent când a avut nevoie de cineva.
Holden mi-a spus multe lucruri frumoase despre tine.
Drãguţ din partea lui. Mie nu mi-a vorbit despre tine.
- Suntem doar prieteni. - De ce aş crede altceva?
Nu ai avea motive. Doar ţi-am spus.
E rândul meu.
Ce ai de gând sã faci cu "picioarele de pat", dr. Latte?
- Cu ce? - Cu picioarele de pat.
Adicã popicele şapte şi zece.
O sã arunc bila spre unul dintre ele, ca sã fac un punct.
E o prostie. Statistic vorbind, un popic nu influenţeazã punctajul total.
Dar e mai bun decât nimic.
Dacã vrei un scor bun, riscã.
- Cine le poate doborî pe ambele? - Pe un milion de dolari cã eu pot.
Willa...
Nu am ştiut dacã frigiderul înseamnã ceva.
Nu avea rost sã te împovãrez şi pe tine.
Sã mã împovãrezi? Holden, trebuia sã facem toate astea împreunã.
Da, dar nu ai...
Spune!
Nu ai crezut când ţi-am povestit despre coşmarurile mele.
Nu aveam motive sã cred cã au legãturã cu podul.
Dar eu credeam asta.
- Şi tu rãstorni maşini? - Nu. Dar joc bowling foarte bine.
- Ce mai faci, drã Hayley? - Foarte bine, draga mea.
Mi-e teamã cã pastorul a plecat. E orã de înot la piscina YMCA.
Ştiu. Voiam sã-i fac o surprizã lui Ian şi sã-i cumpãr un sacou nou.
Ştii cã nu ar da bani pe aşa ceva. Trebuie sã ştiu ce mãrime poartã.
- Sunt câteva sacouri în cuier. - Mulţumesc.
Nu am fost niciodatã la izvoarele termale.
Ştii un loc bun unde se poate mânca?
Eu şi Alan am mâncat la un restaurant italian foarte bun.
- Lui Ian îi place mâncarea italianã. - Mario's sau Marino's. Sau Manny's?
Vrei sã verifici pe internet şi sã-mi spui şi mie?
- Unde mi-e mintea? Mã întorc imediat. - Mulţumesc.
Alan a comandat paste cu cernealã de sepie.
Pastele erau negre ca noaptea.
Mi-ar plãcea sã ştiu cum se numeşte restaurantul.
Alan a mâncat tot. Eu nu m-am atins de paste.
Cred cã arãtau într-un fel.
A stat toatã noaptea la baie. A spus cã nu are legãturã cu pastele.
Dupã 39 de ani de cãsnicie, ştiu de ce stã la baie toatã noaptea.
Dave's Steakhouse.
Miss Hayley, de unde îţi vin ideile astea?
Pot sã rezerv o masã pentru douã persoane.
Sacoul ãsta îi stã foarte bine.
- Vrei sã rezerv o masã? - Nu, mulţumesc. Mã ocup eu.
Casa aia e lucrul la care ţin cel mai mult.
Înseamnã totul.
Iar acum nu mã mai vãd trecându-i pragul.
- Nu aveai de unde sã ştii. - E datoria mea sã-mi protejez familia.
Diane, oamenii ãştia
sunt mai perverşi decât putem noi înţelege.
O sã rezolvãm problema.
O sã scãpãm de ei o datã pentru totdeauna. Noi doi.
Nu. Nu ar fi trebuit sã fac asta.
Acum nu mai pot pleca cu el.
Sunt speriatã, Tom.
Nu.
Nu tu.
- Unde te duci? - Camera e încã în funcţiune.
Vã supravegheazã pe tine şi pe Holden. Mã duc sã o opresc.
Mai întâi, ar trebui sã vedem ce are de spus Borden.
Ştiu ce va spune. Va avea nevoie de zile întregi ca sã obţinã un mandat.
- Între timp, nu se va schimba nimic. - Ce ai de gând sã faci?
O sã-ţi dau casa înapoi.
Pleci? E doar al şaselea joc.
- Eşti fericit? - Da.
În mare parte. Doar cã am multe pe cap.
Ţi-am spus sã nu îţi faci griji din cauza coşmarurilor,
fiindcã tu ai spus cã nu vrei sã facã parte din viaţa ta.
- Am crezut cã te ajut. - Fãcând-mã sã cred cã sunt nebun?
Nu pot câştiga. Nu mã vrei aşa cum sunt, nici dacã mã prefac.
De ce faptul cã vreau sã duc o viaţã normalã e un afront pentru tine?
Dacã te mai aud o datã spunând "viaţã normalã"...
Ai venit aici cu Luke ca sã mã puneţi la punct?
Poate nu crezi, dar viaţa noastrã nu se învârte în jurul tãu.
Nu îţi dai seama de asta din cauza egoismului tãu.
- Holden e egoist? Eşti nebun? - Nu te amesteca!
Nu. Sã vezi cum e sã fii mort 12 ani!
S-a trezit din comã şi toţi îi spun ce ar trebui şi ce nu ar trebui sã facã,
în funcţie de planurile lor.
Nu vrea decât sã simtã cã aparţine acestei lumi.
Scuzã-mã. Cine spuneai cã eşti?
Cineva care nu l-a ţinut captiv pe Holden împotriva voinţei lui.
- Ce înseamnã asta? - Întreabã-ţi bunicul.
Ce ştii despre bunicul meu?
Nu a vrut sã spunã nimic. Repetã ce i-am spus eu.
I-ai povestit despre Arthur? Nu ar fi trebuit sã-i spui nimic.
- Mai ales, ei. - Nu a greşit cu nimic.
- De ce o aperi? - Eu...
În noaptea în care am fost împreunã...
Nu a fost prima oarã pentru tine. Aşa e?
Trebuia sã-mi fi spus. Aşa ar fi fost normal.
Se temea cã o scoţi din viaţa ta. Acum înţeleg de ce.
Willa!
Am vrut sã nu reacţionez. Dar la ea e ceva patologic.
Pentru ea, nu suntem oameni, ci subiecţi pentru teste.
Ai fost pe Tãrâm cu Arthur. De ce nu mi-ai spus?
Pentru cã abia pot sã vorbesc despre nenorocitul ãla
fãrã sã recunosc cã îmi doresc sã-l vãd mort.
Ai cumpãrat arma ca sã-l ucizi pe Arthur. De asta eşti aici.
Am ţinut-o îndreptatã spre capul lui. Dar, când a sosit momentul,
mi-am spus cã sunt un om mai bun decât ei.
Dar ei nu meritã un om mai bun.
Aşteaptã, Charlie!
Şi şi-a aruncat privirea asupra paradisului. Era un avertisment...
Ce cuvânt mai potrivit putem gãsi?
- Trâmbiţã? Semn? Semne bune? - Semne bune. Minunat.
Trebuie sã dãm atenţie semnelor bune trimise de Dumnezeu.
- Îmi place. - Şi mie.
Aşa cã toţi trebuie sã pãşim...
Trebuie sã vorbesc cu tine.
Ce-ar fi sã ne oprim aici? Continuãm mâine, cu forţe proaspete.
Ce pot face pentru tine, Tom?
Tu o sã asculţi şi nu o sã vorbeşti.
Diane m-a rugat sã-i repar instalaţia electricã de acasã.
Când am fãcut asta, am gãsit o camerã ascunsã.
I-am întrebat pe bãieţi, I-am întrebat pe vecin...
Singura concluzie logicã e cã tu eşti rãspunzãtor.
- Eu? Nu sunt sigur cã... - Nu.
Nu vorbeşti.
Acea camerã şi alte microfoane din casa mea...
Toate sunt deconectate.
Iar noi doi o sã-i facem o vizitã şerifului Dayton.
- Asta e o acuzaţie serioasã. - Gura! La dracu'!
Aratã-mi înregistrãrile.
Sunt aici?
Sunt în computerul tãu?
- Unde sunt? - Pot sã vorbesc?
- Te-aş putea ucide pentru asta. - "Mâniosul îşi dã pe faţã nebunia."
O camerã ascunsã pare o modalitate complicatã
de a vedea ceva ce, scuzã-mi impoliteţea, pot vedea pe viu.
Vreau înregistrãrile acum.
Chiar dacã aş avea imagini filmate acasã la tine, Tom,
mã îndoiesc cã ai vrea sã le vezi.
Se apropie ora închiderii. Trebuie sã închid pistele.
Doar o aruncare.
N-o sã te ajute, dar...
Dãrâmã popicele, şi totul o sã fie bine.
- Cine eşti? - Sunt focul.
Traducere unicat: ReTAiL