Din episoadele anterioare...
Vine o femeie care pretinde cã e de la FBI. Ştie despre maşina voastrã.
Trebuie sã scãpãm de maşinã înainte ca ea sã ajungã.
- Agent Borden, FBI. - E aici. Nu-i aşa?
Ştiam cã e ceva în neregulã. Minciunile, vânãtãile...
Îmi pare aşa de rãu...
Nu încã. Gaura s-a închis.
Dar creatura care m-a atacat e încã aici. Trebuie sã o trimitem înapoi.
Holden nu e singurul care a vãzut ceva când a atins frigiderul.
Holden o sã moarã.
- Ai ceva? - O singurã geantã?
- Salut, amice! E totul în ordine? - Da.
Am o surprizã pentru tine.
Holden, vino sã vezi!
Vino sã-l cunoşti pe fratele tãu mai mic. El e Luke.
Eşti fratele mai mare. Înseamnã cã trebuie sã ai grijã de el.
Într-o zi, vei fi bãrbatul din casã şi vei avea grijã de toţi.
Crezi cã poţi face asta? Ce bãiat bun!
Auzi? Furtuna se apropie.
Nu vreau sã se apropie.
Nu-ţi fie teamã. Nu are de ce sã-ţi fie fricã.
Dar monştrii de afarã? Îi aud. Sunt foarte zgomotoşi.
Monştrii nu îţi pot face rãu.
E în ordine. Vrei sã ştii de ce monştrii nu îţi pot face rãu?
Pentru cã eşti în siguranţã în casa asta.
Dacã rãmânem aici, monştrii nu pot ajunge la noi.
Casa o sã te apere. Eu o sã te apãr.
Mamã! Tatã! Luke!
Slavã Domnului cã eşti teafãr! Te simţi bine?
Da. Nu s-a întâmplat nimic.
Când îţi spunem sã vii acasã, aşa sã faci!
- Nu ne mai speria! - Sunteţi teferi?
- Da. - A fost aici?
Cine? Suntem doar noi aici.
Trebuie sã plecãm acum. Nu putem rãmâne aici. Tatã!
Nu plecãm pânã nu ne spui ce se petrece.
Tatã, trebuie...
Nu mai vreau secrete.
Vreau sã ne spui totul, Holden. Vreau sã ai încredere în noi.
- Nu ştiu cum sã explic. - O sã ne dãm seama împreunã.
Mereu o sã fim alãturi de tine.
Holden, ştii cã nimic nu poate schimba asta.
Holden Matthews!
Cine...
Unde eşti?
- Mã ocup eu de asta. - Nu.
A venit dupã mine.
LUMEA DE DINCOLO Seria II, episodul 10
- Nu ieşi din casã! - Sub nicio formã!
Trebuie sã aveţi încredere în mine.
Am încredere, dar sunt mama ta şi nu vreau sã ţi se întâmple ceva.
Nimeni nu pleacã nicãieri pânã nu primim ajutoare.
Nu înţelegi.
Eu sunt cel care vã ajutã. Aţi vãzut imaginile.
Pot face unele lucruri. N-o sã vã vinã sã credeţi.
Charlie, spune-le.
Nu vreau sã fii rãnit.
Poliţia din Kansas City a trimis o a doua unitate.
E departe. Pânã ajunge, trebuie sã ne descurcãm singuri.
- Nu te ridica! - Caut o poziţie înaltã.
- Rezistaţi! - Holden, nu te ridica!
Ce facem acum? Un alt film acasã?
Apãrãm casa asta. Holden, apucã de capãtul mesei!
- Pot sã-ţi ofer ceva de bãut? - Suntem de la FBI.
Nu înseamnã cã nu vã puteţi relaxa dupã o zi de muncã.
Dacã tot ai adus vorba, pot sã-ţi vãd legitimaţia, agent Borden?
Am observat cã maşinile voastre nu au numere guvernamentale.
Folosim firme particulare.
- Cine eşti? - Ţi-am spus. Sunt...
Nu eşti de la FBI. Un agent nu ar încredinţa nimãnui legitimaţia.
Ar fi prea periculos. Asta se învaţã în prima zi la Quantico.
Aşadar...
Cine eşti?
Mã numesc Eleanor Kurtz. Şi nu lucrez pentru guvern.
- Ce doreşti? - Sã supravieţuiesc.
Cine te împiedicã?
Ştii cã a fost nevoie de o mie de ani
ca populaţia lumii sã ajungã la un miliard de oameni?
Când m-am nãscut eu, era de aproape trei miliarde.
Când se va naşte fiica ta, populaţia se va dubla.
Vor fi şapte miliarde de oameni pe planeta asta.
Lumea noastrã nu va putea supravieţui la o creştere în acest ritm.
Apa şi aerul continuã sã fie poluate.
Sunt mai multe guri de hrãnit şi mai puţin aer de respirat.
Dacã nu facem nimic înseamnã cã suntem complici
la moartea lentã şi dureroasã a rasei umane.
Dacã ar exista un alt plan al existenţei,
unde oameni ca mine şi ca tine sã nu ocupe un loc fizic...
Un loc unde sã putem trãi toţi fericiţi.
Un nou început.
Unde e maşina ta?
Nu trebuie sã-ţi spun nimic.
Ai dreptate. Nu trebuie.
Dar, în curând, vei naşte o fetiţã.
Nu vrei ca ea sã trãiascã într-o lume care se poate susţine fãrã ajutor?
Nu ţi-ar plãcea sã vezi asta?
Maşina e stricatã.
Şi singurul om care ştie sã o repare e în comã.
Nu avem nevoie de dr. Frost. Îl avem pe Arthur Forman.
Dacã tu crezi cã Arthur o sã vã ajute...
Ne va ajuta. O sã ne asigurãm cã ştie cã e în interesul lui.
Te întreb pentru ultima oarã...
Unde e maşina?
Unde e?
E în siguranţã, spre deosebire de noi,
dacã ai de gând sã tragi cu pistolul.
Aici sunt multe substanţe chimice periculoase.
Eşti o fatã inteligentã.
Amice!
Aţi spus cã impostoarea e o ameninţare.
- Da. Ce ai de gând sã faci? - Vã scutesc de detaliile sângeroase.
Dar ar fi bine sã nu mai rãmâneţi aici prea mult timp.
- Cine naiba e tipul ãsta? - Un asasin plãtit. Nu e nimeni.
Sper cã e capabil sã o împiedice pe falsa Gale Borden sã obţinã ce vrea.
Ce faci? Willa, trebuie sã plecãm de aici.
Nu. Mai rãmânem.
Putem folosi astea sã blocãm uşa. Ar trebui sã reziste destul timp.
- Îmi pare rãu cã te-am minţit. - Încercai sã-l protejezi pe Holden.
Aş fi fãcut acelaşi lucru.
- Nu am vrut sã se întâmple aşa ceva. - Bineînţeles cã nu ai vrut.
Am încercat sã nu vã implic pe tine, pe mama şi pe Luke.
- Ce vor? - Pe Holden.
Ei ştiu cã e deosebit.
Când eram copil, mi-ai spus cã voi deveni bãrbatul casei.
Ai spus cã va trebui sã am grijã de toţi.
Suntem toţi de aceeaşi parte.
- Cine sunt oamenii ãştia? - Nu mai sunt oameni.
- Astea ne vor ajuta. - La ce?
Nu putem permite ca acest loc sã continue sã trimitã oameni pe Tãrâm.
Nu ai spus cã o sã incendiem clãdirea.
- Sunt la fel de surprinsã ca tine. - Mã îndoiesc.
Nici nu ştim unde e maşina.
E aici.
În spatele acelui zid.
Nu ştim sigur. Willa, ce faci?
- Înapoi! - Stai! Willa! Ce faci?
Acum ştim.
Willa...
Luke, trebuie sã distrugem clãdirea asta.
Maşina, tehnologia şi tot ce mai e aici.
Cum rãmâne cu tatãl tãu?
Am vãzut ce i s-a întâmplat pe Tãrâm.
Fiinţa care e în cutia aia nu e el.
Tata a murit.
Luke, te rog! Am nevoie de ajutorul tãu.
Amândouã vrem acelaşi lucru,
ca oamenii sã aibã şansa de a duce o viaţã mai bunã.
Tu şi congregaţia ta sunteţi bine-veniţi alãturi de noi.
Vom vedea.
- Aruncaţi armele! - Nu faceţi asta.
Aruncaţi-le! Altfel, vã împuşc pe rând!
Da.
- Gata? - Da.
Ai o brichetã?
Nu. De ce aş avea o brichetã?
Ai un pistol. E mai neverosimil sã ai o brichetã?
- Dar chibrituri? - Grozav! Ai chibrituri.
Nu. Întrebam dacã ai chibrituri.
Dacã aş fi avut chibrituri, te-aş mai fi întrebat dacã ai o brichetã?
Am o idee.
- Ce s-a întâmplat? - Voiam sã te întreb acelaşi lucru.
Poate cã au sosit ajutoarele.
Am bãtut la uşã, dar nu a deschis nimeni.
Salut, Holden!
Stai pe loc! Nu mişca!
Tatã, nu!
Tom!
Asta e din cauza ta.
Nu!
- Tatã... - O sã fie bine. Te ţin eu.
- Aşa... - O sã fie bine. Nu...
Lasã-l acolo. O sã opreascã sângerarea.
Holden, cum e posibil aşa ceva?
Trebuie sã mergem la subsol. Acum!
- Mã descurc. - Şi tu, Charlie.
- Dar tu? - Trebuie sã termin asta.
Nu singur. Nu te lãsãm.
Vino! Holden se poate descurca. Trebuie sã mergem.
- Tom, are dreptate. - Duceţi-vã!
Nu te apropia.
Stai! Cât de bine ţinteşti?
Mama nu ne lãsa sã jucãm Mortal Kombat când eram mai mici.
Spunea cã e prea violent. Aşa cã ne-a cumpãrat Duck Hunt.
- Ce înseamnã asta? - Cã ţintesc excelent.
O sã fie bine.
L-am vãzut pe fiul tãu fãcând lucruri uimitoare.
E un puşti uimitor.
Un tânãr uimitor.
Nu l-am cunoscut pe tatãl meu biologic
şi nu am întâlnit niciun bãrbat pe care sã-l consider tatã.
Dar ştiu când întâlnesc un om bun.
Mã uit la Holden şi îmi dau seama cã a fost crescut cu dragoste.
Lar asta îl face puternic.
Destul de puternic cât sã înfrunte orice.
E tot ce am, o trusã de prim ajutor. Scuzã-mã, Charlie.
O sã apãs pe ranã.
- Prea tare. - Îmi pare rãu.
- Opreşte sângerarea. - Bine.
A folosit porţelanurile de la nunta noastrã.
Bine cã, în sfârşit, le-a folosit cineva.
Ce e?
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
- S-a sfârşit! Ai pierdut. - Va trebui sã mã ucizi.
N-o sã te ucid. O sã te trimit de unde ai venit.
Crezi cã asta te va salva? Am fãcut asta de nenumãrate ori.
Orice luptã se încheie cu o capitulare.
E mereu la fel.
Nu şi de data asta.
Priveşte în jur! Sunt încã aici. Noi suntem aici.
Şi, mai important, tu eşti aici.
Eşti teafãr?
- A murit? - Nu cred.
Pare mort.
- Nu e el. - Ce vrei sã spui?
Dacã ãsta nu e el, atunci, el! unde e?
În mintea mea. Îl simt, îl aud.
- Nu înţeleg. Cum... - Trebuie sã mã duci la frigider.
- Ce ţi s-a întâmplat? - Te rog.
Trebuie sã-l trimiţi în lumea lui înainte de a deveni mai puternic.
Charlie, nu avem mult timp. Trebuie sã mergem acum!
Staţi pe loc! Mâinile la vedere!
Agent Gale Borden, FBI. Întreaga proprietate face obiectul unei anchete.
Preluãm noi cazul.
Christine!
- Eşti teafãrã? - Da. Toţi suntem teferi.
Sã mergem acasã!
Aproape am ajuns.
Te ţin eu.
Bine.
Vino!
Holden...
Hai!
Ştiu cã eşti acolo, Holden.
Îmi pare rãu. Sunt doar eu.
Sper cã asta nu schimbã relaţia noastrã.
Te poţi strecura oricând în patul meu.
E în ordine!
- Tu eşti? - Eu sunt.
Foarte bine. Celãlalt tip era un dobitoc.
Ai reuşit.
Eşti rãnit?
Cafeaua pe care am luat-o de la benzinãrie mi-a ars limba.
Dar nu m-a atins niciun glonţ.
L-ai adus?
Bãnuiesc cã niciunul dintre voi nu mi-a adus haine.
Miros ca gunoiul ars.
Cred cã e de la incinerator.
De fapt, clãdirea nu are incinerator.
Înseamnã cã tu miroşi.
Aşadar...
În seara asta, a fost distractiv.
Dar, data viitoare, poate mergem la film şi mâncãm tapas.
- Ne relaxãm mai mult. - Sunã bine.
Nu vreau sã stau departe de tine.
Slavã Domnului!
E cea mai proastã idee a mea.
Nici eu nu vreau sã stau departe de tine.
Ştiu de ce ai spus acele lucruri.
- Da? - Da.
Eu şi Holden am avut o relaţie specialã.
E de netãgãduit.
Dar nu! a fost real. Am trãit într-un loc nebunesc,
unde puteam muta munţii cu puterea minţii.
Era un loc plin de haos şi de magie,
unde contau doar viaţa şi moartea.
- Era o cu totul altã lume. - Strãlucitoare, splendidã...
Înţeleg.
Dar nu e lumea în care trãim.
Şi nu e o lume în care aş vrea sã mã întorc.
Vreau sã fiu aici, în lumea realã,
sã am sentimente reale.
Sã trãiesc o viaţã realã, în care tu îmi dai o cafea rãcitã cu azot,
eu îţi cer puţinã frişcã,
iar tu îmi dai cafeaua, deşi îmi spui cã nu e bunã cu frişcã.
Asta e viaţa pe care o doresc şi vreau ca tu sã faci parte din ea.
Cafeaua rãcitã cu azot e o prostie.
Vorbesc serios. Dupã ce bulele dispar,
devine o cafea obişnuitã, pe care dai doi dolari şi...
Vreau toate lucrurile astea, Willa.
- Doar cã... - Holden...
Da.
Trebuie sã vorbesc cu Holden.
Ce face?
Doarme buştean.
A avut o zi grea.
- Ai spus cã o sã aştepţi. - Îmi pare rãu.
- Am minţit. Am fãcut o mare greşealã. - Christine...
Lasã-mã sã termin.
M-am dus acolo pentru cã, dacã aş fi trecut peste asta
şi aş fi întors spatele organizaţiei Helping Hands, mi-ar fi fost teamã cã...
Mi-ar fi fost teamã cã l-aş fi uitat pe Kevin.
Nu şi voiam sã se întâmple asta.
Nu se va întâmpla. Dar nu ai nevoie de un grup de strãini, sã-ţi aminteascã.
Ai nevoie doar de micuţul ãsta.
Faptul cã îi sunt unchi dã sens vieţii mele.
Şi îmi dã mai multã putere decât am avut vreodatã.
Ştiu cã nu e uşor sã laşi trecutul în urmã,
dar e timpul sã mergi mai departe.
Sunt în viaţã. Ai mai vãzut aşa ceva?
Sã-i ducem la spitalul districtual! Sã-i anunţãm, ca sã le facã loc.
Tatã!
Mã simt bine. Aratã mai rãu decât e în realitate.
- Eşti teafãr? - Da.
E în ordine. Suntem în siguranţã.
- A fost o tãieturã adâncã. - Merg cu voi la spital.
Nu. A sunat Luke. E în drum spre casã. Ar trebui sã stai aici.
Nu i-am spus. Nu am ştiut ce sã-i spun.
O sã-i spunem adevãrul.
- Fãrã alte secrete. - Bine.
- Îl luãm acum. - Bine. O sã merg cu el.
O sã se însãnãtoşeascã.
I-ai salvat viaţa.
Trebuie sã facem curat înainte sã afle presa.
O sã-ţi acordãm timp pânã stabilim
cum explicãm ce s-a întâmplat aici.
Nu trebuie sã muşamalizezi situaţia pentru noi.
Cineva trebuie sã o facã.
Bunã! Mã bucur cã ai sunat.
Nu ştiam dacã sã te sun sau sã vin sã te vãd.
Am vrut sã vin sã te vãd,
dar felul în care ne-am despãrţit...
Cred cã eram nervoasã.
Aşa e.
Am reuşit, Willa. Am rezolvat problema.
Indiferent care a fost ameninţarea, nu ne mai poate afecta.
- Nici Hollow Sky. - Ce s-a întâmplat?
- Multe s-au întâmplat, Holden. - Da. Îmi pare rãu.
Ar fi trebuit sã fiu sincer cu tine, sã-ţi spun despre Charlie.
Nu am vrut sã te fac sã suferi.
Dar am suferit.
Ai fost singura mea legãturã cu lumea realã.
Ai fost barca mea de salvare. M-ai ajutat sã nu mã scufund.
Nu mai sunt?
Mã gândesc la un nou început,
departe de Hollow Sky şi de Tãrâm.
- Cum rãmâne cu noi? - Poate, şi departe de noi.
Poate cã trebuie sã fie totul sau nimic.
Nu vreau sã fie nimic.
Poate cã ai dreptate.
Am greşit când ne-am implicat într-o situaţie pe care nu am înţeles-o.
Poate cã a fost...
Willa...
Arthur!
- Willa, eşti acolo? - Arthur, unde eşti?
Dumnezeule!
- Arthur, eşti aici? - Willa!
Willa, spune ceva!
Ce se petrece, Willa?
Ce naiba s-a întâmplat?
Traducere unicat: ReTAiL