Voisinko auttaa? - Kyllä.
Haluaisin tehdä ilmoituksen. Miten se tapahtuu?
Mistä haluatte ilmoittaa?
En tiedä, miten kertoisin, mutta eräs ihminen vainoaa minua.
Mies vain nainen? - Nainen.
Oletteko olleet seksisuhteessa? - Emme. Hän on vähän vanhempi.
Emme pidä sitä oleellisena.
Ette tietenkään. Voin silti vakuuttaa. Emme ole olleet.
Selvä. Nainenko siis vainoaa teitä? - Niin. Hän tulee työpaikalleni. Kotiini.
Lähettää minulle jatkuvasti sähköpostia.
Uhkaileeko hän?
Kyllä vain. Voin vaikka näyttää yhden. Tässä.
söin juurri kananmunan
En pitäisi tuota erityisen uhkaavana.
On niitä täällä jossain. Pitäisi käydä läpi kaikki...
Olen todella huolissani.
Hän taitaa tarvita apua.
Kauanko tätä on jatkunut?
En tiedä,
ehkä puoli vuotta.
Puoli vuotta? Miksi ilmoitatte siitä vasta nyt?
TÄMÄ ON TOSITARINA
Säälin häntä.
Se oli ensimmäinen tunne.
On holhoavaa ja ylimielistä sääliä jotakuta, jonka juuri näki,
mutta minä säälin häntä.
Tarjoile, toope. - Jep. Sori.
Viitonen, kiitos.
Kiitos. - Kiitti.
Tuonko jotain? - Ei, kiitos.
Oletko varma?
Kupin teetä? - Ei, kiitos.
Täytyy sinun jotain ostaa. - Ei ole varaa.
Vai niin. Eikö edes teekupposta? - Ei.
Selvä...
Mitä jos talo tarjoaa kupin teetä?
Selvä.
Mitä teet työksesi?
Olen asianajaja.
Miten päädyit sille alalle?
Opiskelin lakia, muutin Englantiin, opiskelin lisää, avasin lakitoimiston,
voitin palkintoja, nyt olen hallituksen neuvonantaja.
Omistatko lakitoimiston? - Muun muassa.
Asunnon Pimlicossa, yhden Bexleyheathissä, pari Belsize Parkissa.
Omakehu haisee,
mutta kun on päättäjien luottotyyppi, saa sitä vähän kehua.
Nimiä en kerro, älä edes yritä. No hyvä on!
David Cameron, Nick Clegg, Alex Salmond. Kiellän kaiken.
Hitsi, vietätte varmaan hienoja illalliskutsuja.
Hänellä oli mieletön nauru. Älytön ja vähän kiusallinen.
Hänen nimensä oli... - Martha.
Mutta mietin vain, että jos tämä on totta,
niin miksei sinulla ole varaa teekuppiin?
Haluan hoivaajakseni kvian poan, jokan äyttää porovauvalta
Lähetetty iPhonesta
Olin muuttanut Lontooseen tullakseni koomikoksi,
mutta jostain syystä olin kohta kolmekymppisenä hanttihommissa -
ja asuin ex-tyttöystäväni äidin nurkissa isossa talossa kaukana keskustasta.
Suuri suunnitelmani oli tulla isoksi staraksi,
aivan kuin tämä huippumetropoli kaipaisi juuri minua.
Ryhdyin äskettäin vegaaniksi.
Piti tehdä uhrauksia.
Tämä on minkkihattu.
Tässä vain se minkki on niitattu hattuun kiinni.
Täyttä paskaa!
Ei saatana.
Mutta sellainen Lontoo on. Se ottaa kaikilta luulot pois.
Siellä tuntee itsensä pelkäksi statistiksi -
miljoonien joukossa.
Jos siis joku näkee sinut sen sonnan läpi sinä ihmisenä, joksi siellä halusit tulla,
hänet kyllä huomaat.
Huomaat, kun hän huomaa sinut.
Martha tuli joka päivä,
aina erinäköisenä, kuin lapsi, joka leikki pukeutumisleikkiä.
Hän avasi keskustelun sanomalla...
Täytyy rientää.
...mutta jäikin koko työvuoroni ajaksi.
Pidin sitä outona, että hän esitti uraohjusta,
kuin luulisi saavansa minut uskomaan, ettei vain tappanut aikaa.
Tänään on kiireinen päivä. Yhtiökokouksia pukkaa.
Sitten on kampaaja, eli en ehdi kauan rupatella.
Hän tilasi joka kerta saman juoman.
Kevytkokis. Paljon jäitä.
En perinyt koskaan mitään.
Hän ei koskaan juonut sitä. - Isoja asiakkaita...
Hän vain pulputti kuin jokin kone,
selitti ihmisistä elämässään kertomatta, keitä he olivat.
Puhuin Stevenin kanssa. Juttelin Joanin kanssa. Alan soitti.
Kuin tuntisin heidät. Kuin olisin hänen elämässään.
Ja kun hän ei puhunut heistä,
lakitoimistostaan tai tuntemistaan julkimoista,
hän istui siinä puhumassa minusta.
Sinulla on tosi miehekkäät kädet.
Niinkö? - Matala ääni. Terävät leukaperät.
Tuollaisen luuston pitäisi olla laiton.
Sietäisit maksaa siitä veroa. Miesveroa.
Kaikki hänessä kiehtoi minua.
Se loputon itseluottamus, ne oudot sanankäänteet,
se runous, joka hulluuden keskeltä pilkahteli.
Paetaanko yhdessä? Kohta on synttärit. Haluan jotain spessua.
Miksi haluaisin paeta? - Teet sitä jo.
Jotkut pakenevat pakkaamalla laukkunsa. Toiset jäämällä jumiin.
Anteeksi.
Heräsin tänään vähän outoon oloon. En tiedä, mikä nyt vaivaa.
Sitten katsoin häntä haavoittuvimmillaan ja aloin kuvitella hänen menneisyyttään.
Yksin kotona koulun tanssiaisten aikaan. Sovittamassa hääpukuja huvin vuoksi.
Tuhlaamassa iltoja somessa rikkaiden ja kuuluisien elämiä kaivellen.
En siis tiedä, mikä minuun meni, mutta aloin kehua häntä.
Synttärisi on pian. Täytät 21, eikö niin? - Olen 42!
Oletko muka 42? Palautahan Peter Panille hänen kosteusvoiteensa.
Kappas vain!
Sinullahan onkin lipevä kieli, senkin lurjus.
Voisin näyttää, mihin voit sen laittaa.
Mitä tuumit, juhlitaanko viikonloppuna piknikillä?
Aurinko paistaa. Siitepölyä on vähän. Voisit ruskettua aivastelematta.
Mikäpä siinä.
Voi veljet! Piknik suosikkiporoni kanssa.
Anna numerosi. Sovitaan ajasta.
Kerro paikka ja aika, niin vien sinut.
Pääsenpä upean ruskeaverikön viereen.
Kenen muka?
Tarkoitatko minua?
Aloin rakastaa hänen nauruaan, tehdä kaikkeni, että saisin kuulla sen.
Se oli rento ja harmiton.
Siitä oli tulossa baariporukan herja.
Hei, Donny. Etkö esittele meitä heilallesi?
Tämäkö on se, josta puhuit? Se huippumalli?
Niinkö sanoit? Oikeasti?
No niin, alahan laulaa. Koska aiotte sekstailla?
En usko esiaviolliseen seksiin.
Mitä oikein odotat?
Kosi häntä. - Niinpä. Kosi häntä.
Kosi häntä!
Etkö kosikaan?
Minussa on vaimoainesta.
Puolet rikkauksista on sinun. Ostin juuri kattohuoneiston. Kalustettuna.
Täytyyhän jonkun ripustaa verhot.
"Ripustaa verhot."
Se kuulosti epämääräisen seksuaaliselta.
Kuvotti alentua heidän tasolleen,
mutta siten pääsin pois kiusallisesta tilanteesta.
Minä kyllä verhosi ripustan!
Yritin naurattaa häntä. Halusin hänen jatkavan vitsiä, mutta ei.
Sillä hetkellä tiesin,
että hän otti sen tosissaan.
Poromurusein. Ruusut ovat klisee, ajjjattele luovasti,
pystyn tulemaan monta kertaa peräkkäin voin opetaa, miten pitääs ormettaa.
Täytyy mennä. M.
Lähetetty iPhonesta
Sitten alkoi tulla meilejä, noin 80 päivässä, pitkälle yöhön asti.
Osoite oli summittainen sarja numeroita ja kirjaimia, kuin roskapostia,
mutta hän kirjoitti aivan kuten puhui,
epäröimättä, ilman suodattimia,
peittelemättömän suoraan.
Kirjoitusvirheitä oli helpoissa sanoissa, toiset hän taas kirjoitti täydellisesti.
Hänellä oli muka iPhone, vaikka baarissa tekstatessa ei ollut.
Katsopas tätä, poroseni, piknikkiämme varten.
Ta-daa! Pikkiriikkinen kori.
Täällä on hilloa ja marmeladia,
krutonkeja ja samppanjaa, jos se maistuu.
Itse en juo, mutta saat kaikin mokomin kaataa sitä rinnuksilleni ja nuolla pois.
VANHANAJAN KORI 195,50 ♪
Mitä nyt?
Ei mitään. Tuhlasit tähän vain aika paljon.
Nyt on erityinen syntymäpäivä.
Täytänhän 43. Ja saan viettää sen kanssasi.
Se ei ehkä ole kovin hyvä idea.
Mitä? Eikö pidetä piknikhauskaa?
En oikein usko.
Niinkö? Miksei? Ostin viltin ja kaikki.
Se on superpehmeä, niin ei ruohikko raavi pyllyä.
Piknikkejä harrastavat rakastavaset.
Entä ystävät sitten?
En tiedä. Kahvittelua? - Kahvi käy.
kahvihauskaa, jee!!
melkein ostin tangat kunnes tulin järkiini
en kaipaa nitä rakoni väliin!!
Lähetetty iPhonesta
PÄIVÄN MENU
Tiedätkö, mitä otat? - Otan skottilihaa.
Yritän selvittää, onko sitä saatavana.
Ei näy...
Tosi hyvä.
No? Onko sitä saatavana?
Ikävä kyllä ei.
Päivän erikoisista sitä saa.
Erikoisista.
Melkoinen nauru. - Saan kuulla tuota jatkuvasti.
Isä kutsuikin minua Naurunappulaksi.
Nuo isot kädet.
Saako ääntäsi käännettyä pienemmälle? - Saat käännellä minua miten vain.
Oletko kanssani tosissasi?
Kestän kyllä. Ole rehellinen.
Olen hoitanut maailman isoimpia keissejä.
Hollywoodissa. Missä vain. En hätkähdä mistään.
Harmihan se olisi, kun olen verhoineni niin toiveikas.
Mutta selviäisin siitä.
Olen kyllä kanssasi tosissani.
Ei, älä! Voi elämä. Hetkinen. Siis kaverina.
Kaverina,
panokaverina.
Vain kaverina.
Haluaisitteko jotain? - Joo.
Minulle americano, kiitos. - Selvä.
Hanavesi, kiitos. - Toki.
Etkö ota mitään? - Ei ole varaa.
Minä voin maksaa. - No sitten.
Otan croissantin, kaurapatukan, suklaabrownien ja kahvin.
Millaisen kahvin?
Kofeiiniton. Hienoa. Tuon ne tuota pikaa. Kiitos.
Miten sait sähköpostiosoitteeni?
Nettisivuiltasi. Kannattaa poistaa. Kuka tahansa saa sen.
Se alkaa valjeta. - Olet siis koomikko?
Tavallaan. - Ei se oikein suju.
Oliko tuo kysymys? - Ei. Näen tällaiset asiat. Ei hyvin mene.
Tuo ei pidä paikkaansa... - Näin videoitasi. Minusta ne ovat paskoja.
Olen kehittynyt. - Ja loukkaavia.
Se on satiiria. - Heppoista.
Anteeksi, oletko kriitikko?
Olkaapa hyvät. - Kiitoksia.
Kuule, Martha.
Lupaatko, ettet kerro pubissa kellekään niistä nettivideoista?
Lopeta! Olisit ylpeä. Jahtaat unelmiasi.
Niin, tiedän. Mutta... - Mitä?
Olen halunnut koomikoksi koko ikäni. En vain tajunnut,
että se olisi näin saatanan vaikeaa.
Vaikeuskin voi olla hyvä asia. - Niin voi. Mutta...
Luulin, että unelmani johtaisivat onneen,
mutta nyt tuntuu kuin ne sulkisivat toisensa pois.
Joku on satuttanut sinua, eikö niin?
Sen huomaa.
Olet kuin soturi, jolla on lommo haarniskassa.
Kuin jonkinlainen haava.
Joku nainenko?
Särkyikö sydän?
Olen ihan kunnossa. - Niin soturi sanoo.
Mutta näen, että vuodat verta.
Syvistä haavoista.
Kuka se oli?
Voisitko päästää irti?
Kerro nimiä. - Ole kiltti.
Nimiä.
Ole kiltti. - Nimiä.
Martha, päästä irti! - Kehtaatkin!
Onko kaikki kunnossa?
Ei tässä mitään. Ei hätää. Oikeasti. - Saako olla jotain muuta, vai...
Lasku vain.
Mihin suuntaan lähdet? - Tuonne.
Minä tännepäin.
Kiitos browniesta.
Tiesin, ettei hän ollut juristi,
mutta kun näin sen hänen hulluutensa, jäi levoton olo.
Kuka tämä nainen oli ja mitä hän minussa näki?
Helvetin perkele!
porobeib näin kun katsoit, senkin pikku tirkistelijä
Lähetetty iPhonesta
Joskus mietin, miten olisi käynyt, jos en olisi seurannut,
jos olisin vain mennyt kotiin, olisiko tämä koettelemus loppunut.
Ehkä osa minusta halusi jäädä kiinni. Nähdä, minne se minut veisi.
Kisa on ollut tähän asti loistava.
Moni esiintyjä kärkkyy paikkaa semifinaaleihin.
Pitäkää sama meininki. Toivotetaan tervetulleeksi -
seuraava esiintyjä, Donny Dunn!
No niin! Heitänpä tämän tähän.
Kamat paikoilleen.
Vanha kapsäkki auki.
No niin, hyvä homma.
Pum! No niin. Siistiä.
Sepä...
Tiedän, mitä ajattelette. Venus Williams on rupsahtanut.
Anteeksi. Ei sentään. Pääsi väärä nimi. Uutta materiaalia.
Nappaan muistivihon ja... Yritän uudestaan. Katsotaan. Tässä se on.
Tiedän, mitä ajattelette. Serena Williams on rupsahtanut.
Ei oikein toiminut. Eteenpäin.
Yksi nauru. Olisi hienoa, jos kulkisit ympäri salia.
Äitiä saa aina hävetä.
Kuka olet?
Martha.
Hei, Martha. Onko avaruusaluksesi pihalla parkissa?
Siellä se on. Haluatko ajelulle kotiplaneetalleni?
Ai sinne, jossa minua pidetään hauskana? Ilman muuta!
Missä kotiplaneettasi on?
Belsize Parkissa.
Avaruusaluksesi, eli...
Fiat Punto.
Loistavaa. Hyvät naiset ja herrat, tästä ei juttu parane.
Jestas. No niin.
Osaan laulaa.
Väki ei ole tullut laulua kuuntelemaan... - Anna hänen laulaa!
Ei käy. - Anna mimmin laulaa!
Hyvä on. Saitte tahtonne läpi. Anna palaa.
Jonoon asettua saan Jos sut tahdon ihan kanssain vaan
Iltaa viettämään
Nancy Sinatra, mitä sinä täällä teet?
Ja jos sut saankin tanssiin Voi hyvin käydäkin niin
Ettet pois mun kanssain lähdekään - Osaatko vetää Slipknotia?
Antaisin sinun jatkaa, mutta haalit huomion.
Antakaa Marthalle aplodit.
Loistavaa, kerta kaikkiaan.
Olen aina pitänyt tuota biisiä tosi outona.
Olisi sanonut jotain tosi tyhmää.
"Pilaan kaiken sanomalla jotain tyhmää, kuten:
"Hitler oli väärinymmärretty."
Ryhdyin äskettäin vegaaniksi.
Piti tehdä uhrauksia.
Tapasin uuden naisen. Ei mikään eilisen teeren tyttö.
Nokkii mukavasti. Voi ei. Mutta täällä on hyvä meininki.
sussa ja siinä minkkshatussa on jotain, sä loistat
Lähetetty iPhonesta
Helvetti soikoon. Miten teit sen?
Minkä? - Ilmestyit.
Olet kuin joku Ninja Cat.
Oli hauskaa settiä. Ansaitsit suosiosi.
Parempaa kuin netissä se paska. - Kiitos, kai.
Kaikki rekvisiitta ja muu. Olit tosi hauska, porosein.
Sinulla on komiikka verissä.
Kiitos. - Älä minua kiitä.
Kiitä itseäsi. Kiitä veriäsi!
Kuule.
Siitä eilisestä. Minun ei olisi pitänyt seurata sinua.
Älä höpsi.
En paheksu tirkistelyäsi.
Tule ensi kerralla reilusti sisään.
Kokkaan sinulle bravuuriani.
Mikä on bravuurisi?
Häppärit.
Ei saatana.
Olet umpihullu.
Mikä olisi supervoimasi?
Kyky tietää, mitä muut ajattelevat, ettei tarvitsisi aina vain arvailla.
Mitä? Pelkäätkö, että ihmiset ajattelevat sinusta pahaa?
En. Pelkään, etteivät he ajattele minua ollenkaan.
Minun olisi outo. - Kuinkas muutenkaan.
Tekeekö sinulla koskaan mieli avata toinen ihminen -
ja kömpiä hänen sisäänsä?
En voi väittää, että olisi usein tehnyt.
Kunpa ihmisissä olisi vetoketju.
Sellainen, jonka voisi avata vatsaan asti.
Avaisin sen ja piiloutuisin sisään.
Pyydätkö nyt, että antaisin ihoni?
Joo, käyttäisin sinua haalarina.
Käpertyisin sisällesi koko talveksi.
Se olisi mukavaa.
Keksejä tosin kaipaisin.
No mutta kuule,
tee lista lempikekseistäsi,
niin voin joskus muiden näkemättä -
avata vetoketjun ja sujauttaa sinne keksejä.
Miltä kuulostaa?
Mahtavat oltavat!
Voi taivas.
Senkin sanaseppo.
Ja myöhemmin Lasillinen maistuisi
Löydämme baarin rauhaisan
Ja sitten pilaan kaiken sanomalla jotain tyhmää kuten:
Hitler oli väärinymmärretty. - Sua rakastan
Rakastan sinua.
Voi ei.
Ystävänä. Kuten sanoit. - Ei.
Anteeksi. - Sanoin liikaa.
Voi luoja. Saatanan ääliö leipäläpi!
Älä tee noin. - Tyhmä!
Ei hätää. Älä tee noin. Ole kiltti...
Tuntuu, että saatat käydä kohtalokseni.
Vetoketju auki.
KAVERIPYYNNÖT
PÄIVÄÄ TAAS PELSTAMASSA!
HÄN OLISI HUKASSA ILMN MINUA
KOHTASIN TÄNÄÄN
IKIOMAN POROBEIBINI RAKSTAAKSENI
MARTHA SCOTT JURISTI
SAIRAS STALKKERI
VAINOAMISTUOMIO
SARJAVAINOAJA TUOMITTU
Istuin siinä tuntikausia ja nieleskelin. Kokosin kuvaa hänen elämästään.
Potkut ekasta työpaikasta epäasiallisen käytöksen vuoksi.
Hän pyöri pomonsa kodin lähellä -
ja väitti tämän pahoinpitelevän vammaista tytärtään.
Hän oli myös pahoinpidellyt äitiään.
Istui neljä ja puoli vuotta vankilassa.
Minua vainosi tuomittu stalkkeri.
Tuomittu stalkkeri vainosi nyt minua.
HYVÄKSY - POISTA PYYNTÖ
KAVERI
PERUSTUU RICHARD GADDIN NÄYTELMÄÄN "BABY REINDEER"
Tekstitys: Päivi Vuoriaro