Hur kunde jag ha gjort det?
Var det tillfällig galenskap eller självskadebeteende?
Jag visste inte.
Jag tänkte ta bort henne som vän, men stoppade mig varenda gång.
Hon är sjuk, missförstådd. Det finns två sidor av varje historia.
Om man inte lever ett liv värt att leva, kan nån då förstöra det?
Sen kom kommentarerna på alla mina foton, varav några var lika gamla som kontot.
Svartsjuka ord på foton med min extjej Keeley
tillsammans med bisarra beskrivningar av allt jag gjorde.
törstig ren
sportig ren
rensnack
glad ren
e du där??
så romantisk kväll, rene!
e vi ett par elle?
Martha, det var ingen dejt det var
du skrev? vafö sluta du?
har du nånn annan?
renen har du nånn annan?
du svarade ente på fråagn, lilla renen
Skickat från min iPhone
Tony, vad du än gör, så funkar det.
Vad menar du?
Jag menar bara att vi har setts sex gånger nu.
Du bara skämtar och går hem tidigt.
Jag borde bli förolämpad, men dessvärre fascinerar det mig.
Jag går helst sakta fram. På så vis är jag en gentleman.
Du följer mig inte till t-banan. Du säger inget om ditt liv. Du har inte Facebook.
Jag vet inte om du är oförställd eller om jag lär hamna i en true crime-podd.
Tja...
Vad vill du veta?
- Varför insisterar du på att komma hit? - Av många anledningar. Schyst stämning.
Jo, en bars kvalitet är alltid relativ till hur många som läser Financial Times.
Det är mörkt också. Jag kisar mot dig kvällen lång.
Kisa inte då. Låt blicken vara dimmig.
Jag kommer till min rätt i ett mjukt fokus.
Du är jättekonstig.
- Är jag? - Ingen fara. Jag gillar det.
Vi är väl alla konstiga? Vi låtsas vara människor.
Den var bra. Den ska jag använda.
Filosofi går hem på bygget. Eller hur, Tony?
Jag hade träffat Teri på en transdejtningssajt.
Jag bytte namn från Donny till Tony
och uppfann ett jobb och en hel persona för att dölja min identitet.
Jag hatade mig själv för det,
men jag kunde inte riskera att bli påkommen.
Jag förväntade mig inte att bli kär.
- Hej. - Hej.
Hon var begåvad. Vass, kvick, ogenerad. Allt som jag inte var.
En terapeut som flyttat till London för sex år sen och som nu jobbade i city.
Ju mer vi skrattade och snackade fram på småtimmarna,
desto mer föll jag för henne.
Man vet att nåt är rätt
när det pirrar till bakom ögonen när man pratar med nån.
Sen föreställde jag mig hur vi stötte på nån jag kände
från puben eller komikervärlden
som skulle fatta att jag dejtade en transkvinna,
och jag kunde inte komma över min egen skitskam.
Så när vi skulle ses offentligt
lät jag det ske på en dunkel cocktailbar i stans utkanter.
Jaha...
Tony.
Har du nåt att säga?
Jag tänkte berätta om Tony,
men ju mer jag föll för henne, desto mer sköt jag på det.
varför svara du ente på fårgan?
Skickat från min iPhone
Härligt att ses igår kväll. Samma ställe på fredag?
Där är han ju. Frankie baby.
Martha.
- Hej. - Allvarligt.
Var höll du hus igår? Du måste berätta om du är ledig.
Jag såg framför mig hur du flöt i kanalen. Den du passerar på väg till bussen.
Där finns en massa konstiga jävlar. Knarkare och tjuvar. Alla sorter.
Asiater.
Du får se upp.
Herregud, jag älskar förresten din Facebook-sida.
Förutom slamporna som du umgås med. Särskilt den där Keeley Leigh.
Sättet hon jämt kramar dig på och borrar in näsan i din nacke.
Hur desperat kan en slampa vara?
Kan du tänka dig?
Vem messar du?
- Ursäkta? - Inte den där Keeley-bruden, va?
- Nej. Keeley är bara en gammal vän. - Män och kvinnor kan inte vara vänner.
Knullar ni?
Va? Nej, Martha. Kan du släppa det?
Herregud. Förlåt, renen.
Jag är hemsk, jag vet. Jag skenade iväg.
Jag pallar inte konkurrens. Det lockar fram mina sämsta sidor.
- Hur då? - På många sätt.
Jag förirrar mig på nätet när jag försöker ta reda på allt om dem.
Men oroa dig inte, renen. Jag vet att du är singel.
Man sjunger inte in i en tjejs själ om man har en slampa.
Det vore taskigt.
Inget jag skulle tolerera.
Hur som helst... Vi ses där inne.
Jag hölls vaken av rädslan för att Martha skulle upptäcka Teri.
Vi går hit istället.
Vad skulle hända då?
Jag lovade mig att hålla dem ifrån varann.
Det kändes enklast att hålla Teri borta från Martha.
Hallå, Teri!
Vad gör du här?
Herrejävlar.
Du har ju fått hundratals bara idag.
- Har du läst alla? - Nej, det skulle jag aldrig hinna.
Vissa av dem är...
Hon är ju inte frisk.
- Ja. Därför borde vi ligga lågt ett tag. - Varför kallar hon dig Donny?
Hon kallar mig många olika namn.
Lustigkurren, tutthuvudet...
Lilla renen?
Jag antar att hon inte är advokat.
Nej, hon sitter hela dagarna på The Heart.
The Heart? Puben i Camden?
- Vad sa jag? - The Heart.
Träffades ni där?
- Jag försöker bara minnas. - Det finns bara ett Heart i Camden.
- Jag går inte dit. - Det står att du var där igår.
Det var jag inte. Hon ljuger.
Vad säger polisen om saken?
Jag tycker inte att det ska behövas... Så illa är det inte.
Men illa nog för att vi ska ligga lågt ett tag.
- Varför har du inte anmält det? - Vet inte. Hon är bara knäpp.
Förutom några mejl är det inte så mycket.
- Jag ville bara inte dra in dig i det. -"Inte så mycket"?
Hon lever med vanföreställningar och har hittat på en identitet åt sig.
Ringer inte varningsklockorna, Tony?
- Vet inte. Folk ljuger av många skäl. - Inte så här.
Lova mig att sätta stopp för det här. Jag vägrar gömma mig för nån.
Annars kanske jag får ta mig till Camden och hälsa på henne.
Det var som en mardröm där varje lögn och felval
förde Martha och Teri närmare varandra.
Som om universum straffade mig varje gång jag försökte slingra mig ur situationen.
Jösses, tutten! Jag har suttit här i 15 minuter och oroat mig.
Allvarligt! Du måste säga till om du är sen.
Ge mig ditt jäkla nummer, så jag slipper oroa mig så mycket.
Kom igen. Du kan det här.
En snabb Cola light, sen måste jag sjappa.
2,50 pund, tack.
- Du tar aldrig betalt. - Det måste jag.
- Jag har inte råd. - Du är väl advokat?
Varför är du så konstig?
Det är jag inte. Vi behöver några gränser.
Du sa det där om gardinerna.
Det var ett skämt. Jag är komiker. Jag skämtar.
Vadå? Så...
Har det här varit
nåt slags spratt, eller?
Galna Martha med sin stora hjärna. Tji får hon.
Nej, så är det inte.
- Du har sagt en massa skit till mig. - Nej, Martha. Snälla, gråt inte.
Va?
Menar du att du aldrig haft känslor för mig?
Nej, det menar jag inte. Självklart...
Jag tycker att du är toppen. Det är bara...
Vadå?
- Vadå? - Åldersskillnaden.
Åldersskillnaden är inte så stor.
Jo, men när jag väl vill ha barn
och en stor familj, då kommer den att spela roll.
- Det skulle bli svårt. - Ja.
Den här jävla världen.
Den tar allt ifrån en.
de veller röbeta ur vagynan!!! massa sörja!!
doktorn säger jag har ägg som en 20-årings!
så när vill du pochera dom?
Skickat från min iPhone
Den kvällen fyllde Martha mitt konto med oräkneliga mejl
med detaljer om mens, tamponger och levrat blod
för att förstärka bilden av fertilitet.
Det fanns inte längre nån ursäkt.
Vi skulle bli ett par.
Skynda! Renen!
Skynda dig! Öppna!
Varje förmiddag dök Martha upp två timmar innan puben öppnade.
Sen följde hon efter mig hela dagen med konstant snack om vår framtid.
Jag har tänkt efter. Svaret är ja.
- Till vad? - Barn, giftermål, hela köret.
Jag har aldrig nämnt giftermål.
Vart jag än gick, så dök hon olägligt upp för att prata om vår framtid.
Vår bröllopsdag, namnen på våra barn...
Jag fixar nog tre om vi skyndar.
Jag har till och med funderat på namn. Här.
Tanken på det skrämde mig nästan lika mycket som namnvalen.
Jag försökte markera avstånd,
men hon fortsatte ändå med samma halsstarriga ihärdighet.
- Lite hjälp, Frankie baby? - Va? Nej.
Gillar du "Frankie baby"? Från duetten. Frankie Sinatra.
Han hade fin bak med.
Jag har varma tallrikar i händerna. Kan du låta mig vara?
- Jag har biljetter till semifinalen. - Va?
Biljetter till din tävling. Jag ska komma och tömma lungorna.
Jag har övat in en ny duett. Jag tänker mig Kylie och Jason nu.
- Kommer du till tävlingen? - Absolut.
Och efter du ståuppat kan jag få nåt annat att stå upp.
Martha måste portas.
Va? Glöm det. Då skulle vi ju porta en massa pubsnack.
Ärligt talat, så är du inget utan henne.
Lyssna bara. Gino, kan du gå?
Nej. Allt du kan säga till mig kan frugan få höra.
Alltså, jag har bara en dålig känsla.
Kolla på alla mejl som hon har skickat till mig. Här.
Jisses. Fan, alltså. Det är ju helt stört.
Fattar du nu?
Vet inte. Det är svårt att porta folk. Har du inga bevis, kan vi få problem.
- Hur fick hon din mejl? - Det kvittar.
Men hon fick tag på den, och nu har vi alla bevis som krävs för att porta henne.
Det finns gott om bevis. Läste du det?
Åh nej. Det är brutalt.
- Vilket då? - Det där du ber henne om analsex.
- Vad snackar du om? - Här.
Det ser ut som om du har bett henne om analsex.
Du svarade. Du måste fan skämta.
Fan, du skickade det. Är du dum? Är du en jävla idiot?
Lugn! Hon kommer ta det som ett skämt.
när?
var
skickat från min iphone
Det var ofattbart hur snabbt allt verkade falla samman.
Hej. Är det Jason?
Hej. Jo, det är Donny. Ledsen att jag ringer så sent.
Kan jag flytta min semifinal till det andra datumet?
Jag måste ta hand om lite familjegrejer, så mitt datum funkar inte.
Alltså, du är en hjälte. Tack, Jase. Får jag kalla dig Jase?
Okej. Tack, Jason. Hej då.
Wow! Du kom.
Jag valde värsta gaybaren för att se om du skulle svikta.
Jag vet. Ska jag undvika att andas in luftpartiklarna?
Tyst med dig!
Du skulle vara outhärdlig om du inte fattade ironi.
- Det tar jag som en komplimang. - Det borde du.
Har jag gett dig lov att ha armarna där?
Det gjorde du när du dök upp i den där lilla klänningen.
Är du redan full?
Bara på kärlek.
- Ge dig. - Jag menar det. Du borde träffa henne.
Herregud, jag älskar den här låten. Kom, så dansar vi.
- Jag trodde inte du dansade. - Jag drar med mig dig i fallet.
Allvarligt, vad har du gjort med honom? Var är Tony?
Jag är tvillingen. Jag ska gå hela vägen åt honom.
Hälsa honom att det är olagligt.
- Vadå? - Att ligga med nån under falsk identitet.
- Är det? - Ja, så klart.
Vad heter du då, tvillingen?
Donny.
Skumt. Det kallar ju Martha dig.
Jo...
- Är allt bra? - Ja. Vet du, jag ska bara...
Ett ögonblick, okej?
Fan också!
Är allt bra?
Ja, det är bra. Ska vi ta nåt att dricka?
Du borde nog sakta ner lite.
- Okej. - Här. Sätt dig. Drick lite vatten.
Fan.
Har det hänt nåt idag? Du verkar tyngd.
Nej, allt är bra.
Martha, kanske?
Det här lär jag uppskatta.
Nej, jag tänkte att jag skulle avvisa henne försiktigt.
Säga att jag vill ha barn och så.
Det här blir bara bättre.
- Vill du veta vad jag tror? - Du lär berätta det oavsett.
Jag tror att du njuter av det.
Kom igen, du har läst några mejl. Låtsas inte veta allt.
Jag googlade henne.
Varför sa du inte att hon suttit i fängelse?
- Det verkade inte relevant. - Där ser du.
Vettiga personer som stalkas av en våldsam brottsling
skulle inte tveka att gå till polisen. Men inte du.
I dina ögon är hon harmlös. I dina ögon är hon sympatisk.
I dina ögon... Är det inte relevant?
Alltså, det finns ett skäl till att du håller kvar henne,
och det kanske inte är vem hon är, utan...
...vad hon ger dig.
För om vi ska vara ärliga,
så är väl kärleken som mest trösterik när den är ensidig?
Varför skulle jag annars vara här?
Du är en enastående lögnare.
Följ med mig hem ikväll.
Men säg inget till Tony.
Okej.
var e renen? du k an inte frästa och försvina!
skickat från min iphone
Man kan bli så insnärjd i lögner
att man nästan glömmer vad man försökte fly ifrån.
Men här stod jag med mina drömmars kvinna.
Byggarbetaren Tony, fyra stationer från ett sexbrott.
Herregud. Jag är mycket fullare än jag trodde.
Irriterande nog är det nu jag nyktrar till.
Herregud, förlåt!
- Du måste stå still. - Jag trampade nog på en gammal dam.
Dämpa dig lite, okej?
Du bryr dig för mycket.
Jag uppmuntrar inte drogbruk, men det kan vara bra för dig.
Visa mig dina händer.
När du jobbar på bygget, tar du då på dig andra händer?
Vad menar du?
De är inte särskilt valkiga för att tillhöra en byggare.
De är mina onanihänder. Jag byter dem varje dag.
Har du försökt onanera med valkar?
Det hade jag sett fram emot.
Vad krävs för att du till sist ska ge mig en ordentlig kyss?
Ursäkta, vad sa du?
Kyss mig.
Det är knäckande att se sig själv som en progressiv person
och sen inse att man innerst inne är en ynkrygg.
Men när man svalt sin skam så länge,
är det svårt att hindra den från att bli del av en.
Din snuskiga jävel.
Jag har aldrig tagit den där bak, men kanske för din skull.
Snälla, jag måste bara åka hem.
Du måste göra ett val.
Barn eller stjärtskoj.
För jag vet inte vad de lärde dig på skolorna i Fife,
men om man stoppar den i tvåan får man inte två små battingar.
- Fattar du? - Martha, gå bara hem.
Du går mig på nerverna med den här velande av-och-på-skiten!
- Flytta på dig, Martha. - Nej!
Jag har redan gett dig delar av mig själv.
Så det minsta du kan göra är att lappa ihop mig
med nån jävla uppmuntran.
För det här ska du veta.
Män som inte vill ha mig
är antingen blinda eller gay.
Och jag har inte sett dig hålla i räcket när du går i trappan.
Nej, jag är fanimej inte gay. Jisses.
Sluta då stöta bort mig.
- Jag kan hjälpa dig. - Hjälpa mig med vadå?
Personen.
Som sårade dig.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Det var en man, va?
Vad gjorde han med dig?
Okej, nu tänker jag gå.
Jag vänder mig om och går, och du får inte följa efter. Förstår du?
Bra.
Det är ingen lek, Martha.
Jodå, farbror Röd. Kull!
- Vad fan gör du? - Gillar du det? "Farbror Röd."
Jag har ju jämt tant Röd hos mig.
- Kull. - Sluta.
- Kull. - Ge dig!
- Kull! - Allvarligt. Låt mig vara!
Jag menar allvar. Rör mig inte.
Herrejävlar.
För helvete. Jag menar allvar, Martha. Sluta genast.
Ge dig för fan!
Martha.
Vad håller du på med?
- Kull! - Vad fan gör du?
- Kull! - Jag sa sluta.
Jag menar allvar, Martha. Rör mig inte.
- Ge fan... - Kull!
Martha, vänta. Sluta.
Stå still.
Du bankar.
Jag får dig att banka.
EFTER PJÄSEN "BABY REINDEER" AV RICHARD GADD
Undertexter: Anna Johansson