EPISODEN INNEHOLDER SKILDRINGER AV SEKSUELL VOLD
SOM ENKELTE SEERE KAN FINNE STØTENDE
Seks måneder.
Det tok meg seks måneder å anmelde Martha.
Kan jeg hjelpe?
Jeg burde begynt med Teri,
at Martha angrep henne, men jeg sa ikke det.
Jeg vil anmelde noe. Hvordan fungerer det?
Hva vil du anmelde?
Jeg burde nevnt klåingen, men sa det ikke.
Vet ikke hvordan jeg skal si dette, men jeg blir forfulgt.
- Mann eller kvinne? - En kvinne.
Jeg burde nevnt navnet og tidligere forbrytelser,
men sa det ikke.
Jeg er veldig bekymret, altså.
Hun trenger hjelp.
Politibetjenten spurte: "Hvorfor anmeldte du ikke før?"
Alt kom strømmende tilbake.
babyreinsdyr
Fem år tidligere dro jeg på Edinburgh-festivalen.
Jeg hadde ambisjoner om en forestilling der,
blant gateartister og kunstnere
som gamblet på å bli berømte.
Jeg visste jeg måtte dra hit og ta sjansen.
Skriving, skuespill, komedie, hva enn.
Jeg trengte en frihet i livet
ved å drømme stort og gjøre alt for å komme dit.
Så da jeg ankom lokalet i utkanten av byen
og så de skitne vinduene, klissete gulvene,
og lukten av frityr da jeg kom inn,
føltes det som alt for meg.
- Hallo. - Yo.
Hvor skal jeg for å gjøre komedie?
Utøver? Publikum?
Utøver.
Døra der borte.
Takk.
Mener du en annen dør, eller...
Sett den i hjørnet. Skyv bordet til siden.
Hva? Er dette scenen? Her ved hovedbaren?
Det stemmer.
Forblir TV-ene påskrudd?
Vi slår av lyden.
- Og klientellet? - Du kan be dem om å dra.
Nei, det kan jeg ikke.
De er her hele året. Jeg er her bare nå.
Kan du be dem dra?
Nei.
Vil de i det hele tatt se komedie?
Det må du finne ut.
Greit. Da begynner vi.
Kom igjen!
Jævla festivalhelvete!
Hallo, damer og herrer. Velkommen til komedien.
Jeg skal skifte bak den lille veggen.
Når jeg roper, klapp meg opp på scenen.
Hva syns dere?
Flott. Én person.
Da kjører vi.
Mine damer og herrer, gi en varm velkomst
til Donny Dunn!
Ja, for faen! La meg høre dere!
Så, mamma døde i dag.
Virkelig? Ingenting?
Det er morsomt å åpne et slikt show når moren min nettopp er død.
Antitese?
Showene var forferdelige.
Jeg måtte ofte avlyse fordi ingen dukket opp.
En gang måtte jeg avslutte da jeg ble fanget i et utdrikningslag.
- Få den. Hei! - Her!
Å nei!
Nei! Jeg trenger det til resten av måneden.
Noen dager ga jeg ikke ut flygeblader, i håp om at ingen ville komme.
Etter en uke følte jeg meg som komediens bunnfall.
Ble omskåret nylig. Måtte bare finne stor nok saks.
Vet du hva jeg mener?
Jeg har nemlig en stor kuk.
Ingenting? Virkelig? Ok. Det er greit.
Skulle kjøpe aubergine, men fikk dette.
Han så nok at jeg var lettlurt.
Ja? Han har teipet egg til en plante.
Jeg lurte på om noen ville merke det om jeg dro hjem,
og om noen ville bry seg.
Greit, mine damer og herrer, det var showet!
Jeg skal stå ved døren
med en kollektbøtte. Gi det du syns showet er verdt.
Takk for at du kom.
- Au. - Bedre enn i går, vil jeg si.
Hva fikk du i går?
En knapp og et kondom.
Her, jeg har noe til deg.
Falt ut av noens lommebok.
Den er din om du vil ha den. Jeg vet at kunstnere elsker småprat.
EDINBURGH FRINGE 2011
LUNA BAR, VIP-MEDLEM
Vi ante ikke om det gikk da vi filmet det.
Du vet scenen med blikkboks-soldatene?
Vi filmet på stranda i Lancaster med aluminiumsfolie fra catering.
Vi brukte så mye at Benji sa at fyllingene løsnet.
Beklager, men jobbet du på Cotton Mouth?
- Ja. - Herregud, jeg elsker det programmet.
- Hva gjorde du? - Manusforfatter.
Kan jeg kysse føttene dine nå?
Jeg har et show på Hoppy bar.
Kom dit og se, om du kan.
-"LOL on Cancer." - Ja, det er en flott tittel, er det ikke?
Vi skal prøve.
Sett noe bra?
- Sees senere. - Ja.
Faen.
De er klyser.
Ja, men ille førsteinntrykk fra min side.
Krise. Du kan aldri jobbe i bransjen igjen.
Må begynne i den først.
- Ser du han der borte? - Ja.
Han skrev Cotton Mouth. Har du sett det?
- Litt. Ikke min greie. - Du må være sprø.
Det burde være ulovlig å være så ung og vellykket.
Vil du forgifte drinken hans?
Oi. Det var dystert. Men ja.
- Skuespillerne gjorde showet bra. - Helt enig.
Hater at hans mening bryr meg.
Hva jobber du med?
Jeg er komiker når de ler, performance-artist når de ikke gjør det.
- Og i kveld? - Performance.
- Jeg heter Donny. - Darrien O'Connor.
Som i...
Cotton Mouth.
- Hva? Men hvem... - Manusassistenten min.
Men nå vet jeg at han stjeler min jobb.
Beklager. Skuespillerpratet var bare tøys.
Jeg visste hvem du var. Manus var det beste ved serien.
Slapp av.
- Du sa du ikke likte det. - Ja.
Hvorfor lage noe du ikke liker?
Jeg er en TV-prostituert. Jeg tar det jeg får.
Hva med en mislykket komiker?
Mine damer og herrer, ta godt imot
mannen som putter "LOL" i propranolol...
Vi dropper det.
...Donnie Dunn!
Så, mamma døde i dag.
Hun ville vel ha ønsket dette.
At jeg sprer taushet.
Hvem vil møte min venn Percy?
Ja!
Greit. Ja, ok.
Dette er Percy. Vi har en buktaler-opptreden.
Hei, Percy, hvordan går det?
Det går bra, takk. Og med deg?
Hva har du gjort i dag?
Sugd kuk.
Jøss, flott. Takk.
Å, kult!
- Takk for at du kom. - Ha det.
Takk for det.
- Bare $ 20. - Du tok ikke farvel i går.
- Så jeg kommer for å få det nå. - Å, ja. Farvel.
Nei, vent. Jeg tulla. Beklager.
Du er rar.
Er jeg? Fanken.
Slapp av. Jeg liker raringer.
La oss møtes. Jeg har tips til forbedringer av showet.
Jøss. Ja. Det hadde vært flott.
- Sees senere, da. - Ja. Senere, cowboy.
Hva faen?
Darrien ble involvert i showet mitt de neste par ukene,
og meg råd om ting som fungerte og ikke.
Hold øyekontakt.
Vi øvde i timevis for å få alt på plass.
Se på meg.
Tre rader foran.
Snart ble TV-en slått av og stolene vendt rett vei.
Barpersonalet avviste kunder som spurte etter fotball på TV.
Nei, vi viser det ikke i dag. Prøv puben nedi veien.
Og showene gjorde det bra.
Mine damer og herrer, ta godt imot
Donny Dunn!
Så, mamma døde i dag.
Ja, det er vel dette hun ville ønsket.
At jeg sprer taushet.
Hver kveld gikk jeg ut med Darrien og levde som kjendis
i den viktigste VIP-baren i byen.
Vi drakk cocktailer til morgenkvisten og snakket om showet
og hva vi ville gjøre etter festivalen.
Vi må få deg til å opptre i London.
Jeg hadde aldri møtt noen som Darrien.
Han kalte seg...
...buddhist, polyamorøs panseksuell med sans for livets finere ting.
I løpet av to uker åpnet han øynene mine for gleder jeg ikke engang ante fantes.
Kan ikke rope, lenket til radiatoren med en ball i munnen.
Og mens vi satt i VIP-baren og løste verdensproblemer,
følte jeg at jeg var i en slags endring.
Som om han hadde nøkler til en hemmelig klubb,
og jeg trengte bare å la ham lede meg.
Hva gjør vi her inne?
De patruljerer toalettene.
Du må skrive manuskripter med meg.
Ja, det hadde vært strålende.
- Er du klare? - Absolutt.
Bra. Her.
Faen.
Flink gutt.
Men alt godt tar slutt.
Jeg var så full at jeg satte hårnettet på penisen.
Darrien dro til London.
Jeg hørte ikke fra ham resten av festivalen.
Kanskje han tok seg en ferie et sted,
men det føltes rart.
Flygebladene ble kastet og plakatene tatt ned.
TV-ene ble slått på og viste fotball igjen.
Jeg lurte på om det hele var en vill drøm.
Om det i det hele tatt skjedde.
Sånn.
Føl deg som ild som strømmer gjennom årene.
Følg den dit den fører deg.
Jeg gikk på skuespillerskole i Oxford.
Da jeg kom inn, begynte jeg nesten å gråte av glede.
Men etter alt som skjedde i Edinburgh,
og selv om jeg traff Keeley, virket det som et feiltrinn å gå på skole.
Jeg løp rundt i trikot og lot som jeg var ild...
...eller varmet opp stemmen...
...eller etterlignet dyr
og gjorde alt annet enn skuespill,
og følte en ordløs følelse i magen.
Jeg savnet Darrien.
Jeg savnet selvtilliten han ga meg, følelsen av relevans,
og håpet om at livet mitt kunne føre frem.
Som en kropp i et hav av svart, følte jeg meg som et null igjen,
som om jeg krympet fra verden etter å ha fått smaken på den.
Donny.
Kommer du?
Ja.
DARRIEN
Beklager, jeg må ta denne.
Alt i orden? Ja.
Godt å høre fra deg.
Ja, jeg liker det. Jeg har det virkelig gøy.
Kan vi prate senere? Jeg er faktisk i en klasse nå.
Hva? Seriøst? Vil du at jeg skal skrive med deg?
Jeg mener... Ja, kompis. Tusen ganger ja. Selvsagt.
Hva driver du med? Hun raser der inne.
Jeg kommer om to sekunder.
Jeg må gå, men ja, 100 %.
Donnie Brasco.
Sinéad O'Connor.
Godt å se deg. Går det bra?
Ja. Kom inn.
Takk. Ja.
Jøss, leiligheten er fantastisk.
Jøss, du har en katt.
Fergus. Vi er svært forelsket.
Ikke overraskende.
Du er en nydelig liten fyr, Fergus. Hallo, kompis.
En kopp te?
Jeg har faktisk skrevet kladd til noen scener og sånt.
Ikke noe stort. Det gjenstår mye jobb.
Greit.
Seksti sider?
Det tok ikke lang tid.
Hør her.
Gi meg en oppsummering. Du må øve på å pitche.
Ok. Det handler om en fyr som heter Nigel,
en advokat som i en alder av 50 bestemmer seg
for å prøve seg på profesjonell bryting.
Det er ganske smalt.
Virkelig?
Ja. Hvem som er over seks år ser på bryting lenger?
Ja, nei. Ikke jeg i alle fall.
Fortsett.
Uansett, han blir hekta og begynner å bryte mer og mer.
Han sliter med å balansere sine to verdener.
Han kommer til rettssaker med blåveis,
eller han har glemt å fjerne sminken.
Så han må ta et valg.
Lev livet sitt som advokat
eller Hangman Harry,
den gjørme-trampende, øl-svelgende, bar-slåsseren fra Austin i Texas.
Hangman Harry er bryternavnet hans.
Må bearbeides.
Men du har ikke lest det.
Leser når du overbeviser.
Jeg kan sitte i et annet rom...
Vil du bli stein?
- Her? - Ja, hvorfor ikke?
Vi kan gå ut og ta en drink senere. Som i Edinburgh.
Ja, klart det.
Fy faen, du har jobbet med noen komedielegender.
- Hvordan er de? - Vanlige.
Neppe. De er fantastiske.
Noen av dem ville vært blant mine topp fem middagsgjester.
Har du lekt det?
Inviter hvem du vil på middag, men velg ut kun fem.
Høres ille ut. Hjemmet mitt er et hellig sted.
Kun spesielle personer slipper inn.
For et feigt svar. Hvem ville de vært?
De ville ikke vært kjendiser.
Men ledere, guruer, åndelig våkne.
Det, eller flere av meg.
Seks av deg på én fest. Hadde vært mye dop der.
Dette er mine.
Gervais, Sacha Baron Cohen, Julia Davis,
Coogan eller Pryor, og jeg vet ikke, Gandhi eller noen,
fordi man må se dydig ut.
- Vil du bli skikkelig stein? - Visst faen.
Nei, skikkelig stein.
Visst faen.
- Hva var hemmeligheten deres? - Hva mener du?
Hva gjorde de for å komme så langt?
Hør på meg.
Jeg mener det.
De kastet seg inn i alt jeg ba dem om.
Jøss, det er fantastisk.
Kom og sitt ved siden av meg.
Hva er dette?
Dette er en MDMA-bombe.
Og dette er GHB. Det er beroligende.
- Du blir beroliget. - Ja.
Du har aldri opplevd noe lignende.
Jeg har aldri opplevd noe som deg.
Helvete. Det er ekkelt.
Litt smerte for litt gevinst.
Første gang det virket, var ikke som noe jeg hadde opplevd.
Det føltes som lys skinte ned fra rommet,
gjennom Darriens tak og inn i stua,
akkurat der jeg satt,
mens varme havbølger gikk gjennom kroppen min.
Og Darrien snakket om talentene mine som alle komedieheltene i oppveksten.
Du har en lys fremtid foran deg.
En veldig lys fremtid.
For hver setning han sa og stoff jeg tok,
begynte jeg å tro på det, lukte det,
og smake det.
At drømmene mine kunne telle.
At jeg nesten kunne gripe dem der de lå foran meg.
Ingen tid til å sitte og vente.
Det er vel greit for deg?
Nei.
Helvete.
Hva?
Hva er galt?
Jeg må spy.
Nei. Ikke i katteskålen.
Går det bra?
Jeg klapper deg på ryggen.
Takk. Jeg er så lei for det.
Herregud. Jeg er så lei for det.
Stopp!
Er mandelmelk greit?
Vær så god. Den gjør deg bedre.
Jeg er veldig lei for det.
Ok. Vi går saktere frem neste gang.
Jeg skulle ønske det ikke gikk lenger enn det.
DARRIEN RINGER
Hei, kompis. Hvordan går det?
Ja. Nei, det går bra.
Jeg har en klasse nå, så hvis det...
Hva?
Hva? Har kanalen Hangman Harry?
Fy faen. Elsker de det? Det er faen meg...
Ja, det er utrolig.
Vil du at jeg skal...
Ja. Nei, det gir mening.
Ja, greit. Jeg kommer.
- Det er stort. - Ja. Det er flott. Takk.
En stor kanal som støtter deg så tidlig i karrieren din.
Darrien fortalte meg alt kanalen sa.
Jeg smilte bredt.
Han snakket om provisjoner og forskudd,
og masse fantastisk jeg ikke forsto.
Da han tok frem dopet, sa jeg ja uten å nøle.
Jeg trodde jeg hadde ødelagt det.
Hva?
Dette.
Da jeg spydde.
Ikke vær tåpelig.
Det må mer til enn spy før jeg ser bort fra dine talenter.
Takk.
Tusen takk.
Hvis det er noe jeg kan gjøre...
Bare fortsett å drømme.
Det er lett.
Jeg flyttet til London med Keeley, og tok dop hos Darrien nesten hver helg.
Her. Vi starter med vanlig MDMA.
Jeg var helt oppslukt av løftene hans.
Jeg trodde suksessen var rett rundt hjørnet.
At jeg fikk mitt eget show.
Og ble millionær på samme tid.
Alt han sa til meg før han ga meg det nyeste kjemikaliet.
Jeg gikk fra å røyke litt cannabis
til å ruse meg på crack i ukesvis.
Ta imot rusen. Ikke vær redd.
Og metamfetamin.
Du vil omfavne ditt kreative potensial.
Og heroin.
Du vil komme langt.
Når du tar nok til å nå nivået
der alle tanker stopper og euforien begynner,
vil snakk om fremtiden, berømmelse og lykke
føles nesten like ekte som kjemikaliene i kroppen.
Det var nok bare et spørsmål om tid.
Jeg sovnet hos ham mange ganger.
Han lå ofte ved siden av meg da jeg våknet,
med hendene og munnen forskjellige steder på kroppen min.
Jeg snublet ut på badet
og fant det ekle spyttet hans rundt kjønnsorganet mitt.
Hver mandag var han igjen kald og følelsesløs
og ga meg brutale manusnotater og redigeringer
på nedtur og uten betaling,
mens jeg hostet av halsbetennelse.
Men jeg dro tilbake.
- Feirer du ikke bursdagen min? - Nei, jeg drar til Darrien.
Hva faen, Donny? Er ikke dette litt rart, eller?
Har ikke råd til å dra bort med vennene dine.
Så du drar til en gammel forfatter for å ta dop.
Han hjelper til med karrieren min.
Hva har han gjort? Du har jobbet på bar til nå.
- Du gjør alt for ham gratis. - Jeg har ikke tid til dette.
Den kvelden ga Darrien meg LSD.
Jeg tar en halv. Du tar en og en halv.
Jeg veileder så du føler deg trygg.
La musikken ta deg dit den vil.
Jeg husker dette bildet,
meg, midt i tjueårene, stein, som ser på en 55 år gammel mann
danse en rar amasonisk dans foran meg,
hver gang noen spør:
"Hvordan begynte du med komedie?"
Fortsett å fortelle hva du ser.
Skimrende farger. Omrisset av noe.
Så jeg er en føniks nå?
Er det det du ser?
Det er viktig at du ser meg som noe sterkt.
En føniks. En ridder.
Kanskje en av de bryterne du liker.
Plutselig, ut av det blå,
slo en klar, sterk tanke ned i hodet mitt.
-"Han prøver å kontrollere tankene mine." - Hva er galt?
"Denne mannen er slem. Situasjonen er ille. Kom deg vekk nå."
Faen!
- Faen! - Hva er galt? Hva er i veien?
Jeg ser bare hvitt.
Det går bra. Det er gjenfødelse.
- Jeg kan ikke se, for faen. - Du er trygg med meg.
Underbevisstheten min, som jeg hadde fortrengt hittil,
hadde mobilisert for å belyse en helskrudd situasjon.
Hva foregår?
- Jeg hører at dette er ille. - Det er paranoia.
- Kjemp mot den. - Slå av musikken.
Den er av.
Å, faen!
Faen!
Den jævla...
Å Gud! Den jævla musikken!
Å, faen!
Ta dette.
- Nei. - Det vil gjøre det mildere.
Det beroliger deg.
Nei, prøv å holde den inne.
Svelg.
Det er bra.
Det var sterkt!
Ok.
Sånn.
Pust inn i hånden min. Pust.
Det går bra. Dette er en del av det.
Det er en del av det.
Slapp av.
Det går bra.
Nei.
Hvordan var det?
Du burde dusje. Varmt vann vil gjøre deg godt.
Faen!
Kan jeg komme inn?
Kom her.
Jeg skulle gjerne sagt at jeg dro,
at jeg løp ut og aldri dro tilbake, men jeg ble i dagevis etterpå.
På mandag fikk jeg øyebetennelse og lå på gulvet hans mens han skylte øyet.
På tirsdag matet jeg katten mens han satt i telefonen.
På onsdag dro jeg endelig hjem.
Hei, hva er galt?
Ingenting. Vi avsluttet så kjipt sist.
Det som plaget meg mest var å ikke vite.
Hva skjedde mens jeg var bevisstløs?
Går det bra?
Ja, det går bra. Ja.
Trodde han på meg, eller var dette planlagt manipulasjon?
Var han edru hele tiden?
Og hva fikk han ut av det? Var det bare et ønske om å korrumpere?
For å oppnå det hans syke sinn ønsket?
Var det gleden? Å ødelegge livet mitt?
Vil du se på noe i stedet? Jeg har ikke lyst.
Nei, hold kjeft.
Jeg er lei for det. Det skjer ikke i dag.
- Det skjedde ikke i går heller. - Jeg trenger en pause fra alt.
En pause fra sex eller meg?
Jøss.
Ok.
Keeley flyttet ut, og jeg gikk i knas.
Nå kunne jeg bare stirre på minnet om det som skjedde.
Jeg følte en overveldende seksuell forvirring
som herjet i kroppen.
Det gikk ikke over, men ble en usikkerhet,
som vokste til en rasende galskap i meg.
Jeg skjønte ikke om følelsene kom av ham,
eller alltid fantes innerst inne.
Skjedde det fordi jeg utstrålte noe jeg ikke visste om?
Eller ble jeg sånn av hendelsene?
Jeg følte at alle som så på meg
kunne se hva jeg gjennomgikk.
Som om de så inn i sjelen min,
og så voldtekt og tvil og forvirring.
Som om øynene mine viste mitt livs dypeste hemmelighet.
Jeg drømte om å drepe ham,
kutte av ham kuken eller tungen hans, det mest skadelige,
og brenne kroppen hans til aske.
Etter måneder med hat, sinne og forvirring,
hadde jeg ikke noe valg.
EKSTREMT
Faen.
Jeg fikk orgasme fort,
på en slik måte at lystene mine utvilsomt endret seg.
Hver dag oppsøkte jeg det.
Jeg følte meg forvirret. Jeg var sint.
Jeg følte at jeg var i puberteten på nytt.
Ok, ja.
Jeg begynte å ha uvøren sex med folk av alle kjønn i jakten på sannheten.
Jeg var i situasjoner der jeg kunne risikert å bli voldtatt igjen,
for å forstå den første gangen.
Hvis jeg går rundt som en hore,
kan jeg slippe ideen om at kroppen er en del av meg.
Hva så om det har skjedd før?
Det har jo skjedd mange ganger nå.
Men det betydde noe.
Fordi det var dette han ville.
Det var dette han så i meg hele tiden.
Så kom en følelse så bitter at jeg nesten kvaltes.
At han hadde blitt rettferdiggjort.
Nå satt jeg fast,
av heteronormative pils-misogynister.
Jeg måtte bare be om deres anerkjennelse.
Det var stormfullt vær.
Jeg har vært mye på Mallorca. Vakkert.
Du kan ha alt inkludert, der du bare...
Alt er gratis. Absolutt alt.
Dater og forhold i dusinvis.
Alt begynte i restene av det som skjedde.
... men jeg tror jeg vil ha...
Jeg var uinteressert i kjærlighet. Hadde ikke kapasitet.
Jeg ville bare at de skulle komme med svar.
På Mallorca spurte de om vi ville gjøre vannaerobic.
Du trenger ikke spørre igjen...
Beklager. Jeg skal bare gå på do. Jeg er straks tilbake.
Jeg avviste og fremmedgjorde dem alle.
Du kan ta en 360-grader, spinne rundt og frese av gårde.
Mange har gått tilbake til analog film.
Jeg tror jeg holder meg til digitalt.
Til jeg møtte...
Hei.
Du er søtere i virkeligheten.
På noen av datene jeg har vært på,
er fyren 15 år eldre enn profilbildet.
Hun var alt jeg ønsket meg.
Alt jeg trengte.
Smart, morsom, sikker og sterk.
Bli med meg hjem i kveld.
Men med hvert håndgrep eller dvelende blikk
kom en knusende følelse av sinne og skam
over at jeg falt for henne.
At jeg ikke kunne gjemme meg mer.
Ikke si det til Tony.
Og kanskje det bitreste av alt,
at jeg kanskje ikke hadde følt dette om han ikke hadde gjort det.
Men da Martha dukket opp,
bleknet all den forvirringen.
Hun nådde, tilsynelatende lett,
inn i den mørkeste usikkerheten og gjorde den til lys.
Burde være ulovlig å ha sånn beinstruktur.
De burde skattlegge deg. Manneskatt.
Martha så meg slik jeg ville bli sett.
Så da det gjaldt det å gå til politiet,
tålte jeg ikke ironien i å anmelde henne, men ikke ham.
Kan jeg hjelpe?
Det var en følelse av at hun var syk og ikke kunne noe for det,
mens han var en fordervet, manipulerende misbruker.
Å anklage henne var å anklage ham.
Og jeg hadde ikke anklaget ham til noen ennå.
- Så da betjenten spurte... - Hvorfor ikke anmelde før?
Jeg vet ikke.
Gå hjem, se gjennom e-postene hennes,
og når du finner noe viktig, kom tilbake.
Inntil da, om vi ikke ser ordentlige bevis,
kan vi ikke gjøre noe.
Og med det var jeg tilbake til start.
Har du eller noen du kjenner opplevd seksuell vold,
oppsøk tilgjengelige hjelperessurser.
BASERT PÅ SKUESPILLET "BABY REINDEER" AV RICHARD GADD
Tekst: Maria Schrattenholz