AFSNITTET INDEHOLDER SCENER, DER SKILDRER SEKSUELT OVERGREB.
VI ADVARER DERFOR SEERNE
Seks måneder.
Det tog mig seks måneder at anmelde Martha.
Kan jeg hjælpe dig?
Jeg skulle være startet med Teri. At Martha angreb hende... Men nej.
- Ja. Hvordan anmelder man noget? - Hvad vil du anmelde?
At hun gramsede på mig... Men nej.
Jeg kan ikke rigtig forklare det, men jeg har en stalker.
- Mand eller kvinde? - En kvinde.
Nævnt hendes navn, artiklerne og straffeattesten... Men nej.
Jeg er altså virkelig bekymret.
Hun har brug for hjælp.
- Da betjenten spurgte... - Hvorfor har du ikke anmeldt det før?
...kunne jeg pludselig huske alt.
For fem år siden var jeg til Edinburgh Festival.
Jeg har altid drømt om at optræde der.
Om at være en af de mange gadekunstnere, der satser alt for at blive berømte.
Jeg måtte bare komme og selv tage chancen.
Skrive, optræde, komedie, hvad som helst.
Jeg manglede den frihed,
der kun følger af store drømme og en brændende ambition om at opfylde dem.
Jeg fandt den afsides pub, hvor jeg skulle optræde,
med snavsede ruder og klistrede gulve...
Jeg kunne lugte gammel friture.
Men det føltes stort for mig.
- Hej. - Yo.
Ved du, hvor komedien foregår?
- Komiker eller tilskuer? - Komiker.
Døren derovre.
Tak.
Er der en anden dør, eller...
Stikket er i hjørnet. Skub bordet til side.
Hvad? Er det scenen? Her? Midt i baren?
Nemlig.
- Slukker I for fjernsynet? - For lyden.
Og publikum?
- Du kan bede dem om at gå. - Nej, det kan jeg ikke.
De er her hele året. Jeg er her kun nu.
- Vil du bede dem om det? - Nej.
Vil de overhovedet se komedie?
Det må vi finde ud af.
Okay. Vi må hellere begynde.
Kom nu!
Den skide festival!
Mine damer og herrer, velkommen til komedie!
Jeg smutter lige herom og skifter tøj.
Så kan I gå amok og byde mig velkommen på scenen. Hvad siger I så?
Fedt. Én person.
Okay, vi starter.
Mine damer og herrer, tag godt imod Donny Dunn!
Fucking ja! Bare slå jer løs!
Min mor døde i dag.
Nej? Ikke en lyd?
Det er en sjov start på noget, når min mor lige er død, ikke?
En stærk kontrast?
Det hele var hæsligt.
De fleste dage aflyste jeg, fordi ingen kom.
En gang måtte jeg stoppe før tid grundet en slåskamp med en polterabend.
- Hit med den! - Her!
Åh nej!
Lad være. Jeg skal bruge den resten af måneden.
Nogle gange beholdt jeg brochurerne i håbet om, at folk blev væk.
Efter en uge følte jeg mig som branchens brændte krumme.
Jeg blev omskåret forleden, da de fandt den store saks.
Fik I den?
Jeg har nemlig en stor pik.
Intet? Nej? Godt så. Det er fint.
Jeg ville købe æg forleden og endte med de veganske.
De tog satme røven på mig, ikke?
Ja? De klistrede æg på en plante.
Ingen ville bemærke, hvis jeg bare tog hjem igen.
Ingen ville savne mig.
Mine damer og herrer, det var mit show!
I kan finde mig ved døren med en spand til drikkepenge.
Bare giv, hvad showet var værd.
Tak, fordi du kom.
Tak, fordi I kom.
Tak, fordi du kom.
- Av. - Det var da bedre end i går.
- Hvad fik du i går? - En knap og et kondom.
Jeg har noget til dig.
Nogen må have tabt det.
Tag det, for jeg ved, at kunstnere elsker at mænge sig.
LUNA BAR - VIP-MEDLEMMER
Vi anede ikke, om det ville virke, vel?
Den der scene med dåsesoldaterne?
Den er filmet på stranden i Lancaster med sølvpapir fra madvognen.
Vi brugte så meget, Benjis plomber nær var røget ud.
Undskyld, men arbejdede du på Cotton Mouth?
- Jo. - Jeg er pissevild med den serie.
- Hvad lavede du? - Jeg skrev manus.
Wauw! Må jeg kysse dine fødder?
Jeg har et show ude på Hoppy Bar. Kom og se, hvis du har tid.
-"LOL til kræft." - Ja, det er en god titel, ikke?
Vi kommer måske.
Har I set noget godt?
- Vi ses. - Ja.
Fuck.
Røvhuller.
Jeg gjorde godt nok heller ikke indtryk.
Chokerende. Du er færdig her i branchen.
Det skulle ikke undre mig.
- Kan du se ham der? - Ja.
Han skrev Cotton Mouth. Pissevildt. Kender du den?
- Den er ikke lige mig. - Så er du tosset.
Det burde være ulovligt at være så ung og succesrig.
Skal vi forgifte hans drink?
Wow, dystert. Men ja!
- Skuespillerne bærer det show. - Enig!
Jeg hader, at hans mening betyder så meget.
Hvad med dig?
Jeg er komiker, når de griner. Performancekunstner, når de ikke gør.
- Og i aften? - Performancekunstner.
- Jeg hedder Donny. - Darrien O'Connor.
- Altså fra... - Cotton Mouth.
- Hvad? Men hvem er så... - Min manusassistent.
Eller "tidligere", nu han hugger mit job.
Undskyld. Jeg ævlede bare om skuespillerne.
Jeg vidste, hvem du var, og manus er det bedste ved showet.
- Bare rolig. - Fu...
- Men du kan ikke lide det? - Nej.
Laver du noget, du ikke kan lide?
Jeg er TV-hore og laver alt, de vil give mig.
Hvad med en falleret komiker?
Mine damer og herrer, tag godt imod
manden bag LOL i propranalol...
Det skipper vi.
...Donny Dunn!
Min mor døde i dag.
Det her havde glædet hende. At jeg dør sammen med hende.
- Hvem vil møde min ven Percy? - Ja!
Fedt. Godt nok.
Det er Percy. Vi er et bugtalernummer.
Hej, Percy. Hvad så?
Alt er fint. Hvad med dig?
- Hvad har du lavet i dag, Percy? - Suttet pik.
Wow, mange tak.
Ej, sejt!
- Tak, fordi I kom. - Tak.
Mange tak.
- En tyver! - Du sagde ikke farvel i går.
- Jeg tænkte, vi kunne tage afsked nu. - Jamen så farvel.
Vent. Jeg spøger. Undskyld.
Du er underlig.
Er jeg? Pis.
Men det er fint. Underlig er fint nok.
Jeg har måske et par tips til, hvordan du kan forbedre showet.
Wow, ja. Det ville være fedt.
- Så ses vi. - Ja, vi ses, cowboy.
Hvad fanden?
De næste par måneder var Darrien meget involveret i showet.
Han gav mig råd om, hvad der virkede.
... hold øjenkontakten.
Vi øvede ustandseligt for at få skik på showet.
Se på mig.
Tre rækker foran.
De begyndte at slukke for TV og stille stolerækker op.
Barpersonalet afviste dem, der bad om at se fodbold.
Vi viser ikke kampen. Prøv pubben for enden af vejen.
Og det gik strygende.
Mine damer og herrer, tag godt imod Donny Dunn!
Min mor døde i dag.
Det her havde glædet hende. At jeg dør sammen med hende.
Darrien og jeg gik ud hver aften som bedre kendisser
på byens største private bar.
Der drak vi cocktails natten lang og talte om showet.
Hvad vi ville med det efter festivalen.
Du skal optræde med det i London.
Darrien var anderledes end alle andre.
Han var...
Buddhist, polyamorøs panseksuel med smag for det søde liv.
To uger efter vi mødtes, higede jeg efter en spænding,
jeg ikke vidste, fandtes.
Man kan ikke råbe om hjælp med en gagball i kæften.
Vi sad på den private bar og ordnede hele verden.
Jeg kunne mærke forandringens vingesus.
Som holdt han nøglerne til en hemmelig klub.
Jeg skulle bare lade ham følge mig dertil.
Hvad skal vi herinde?
De tjekker toiletterne.
- Du skal skrive sammen med mig. - Ja. Det ville være fantastisk.
- Er du klar? - Til det hele!
Godt. Her.
Fuck.
Stor dreng.
Men alting får en ende.
Det er vand i forhold til, da jeg gav min penis hårnet på.
Darrien tog til London.
Jeg hørte ikke fra ham igen til festivalen.
Måske holdt han fri eller var på ferie et sted.
Men det var underligt.
Da brochurerne røg ud og plakaterne taget ned,
tændte de for TV igen, og folk så atter fodbold.
Jeg tænkte, det hele måske var en drøm.
Måske var det slet ikke sket.
Sådan.
Mærk flammerne brænde gennem årerne.
Lad dem lede jer.
I månederne efter gik jeg på teaterskole i Oxford.
Jeg græd nærmest af lykke, da de optog mig.
Men efter alt, der skete i Edinburgh, og selvom jeg mødte Keeley,
føltes det skævt at studere igen.
Jeg valsede rundt i gymnastikdragt som et "flammehav"...
Eller jeg varmede stemmen op...
...eller mimede dyr.
Jeg lavede alt andet end skuespil.
Men jeg havde en af de der ubeskrivelige følelser i maven.
Jeg savnede Darrien.
Jeg savnede selvtilliden, han gav mig.
Følelsen af relevans og håb om, at mit liv en dag kunne betyde noget.
Nu var jeg bare endnu en i sort tøj og uden relevans.
Jeg forsvandt, bedst som jeg havde fået appetit på verden.
Donny.
Kommer du?
Ja.
Den er jeg nødt til at tage.
Hvad så? Ja.
Det er godt at høre fra dig.
Ja. Nej, det er fedt nok. Jeg har det virkelig godt.
Kan vi sludre en anden gang? Jeg har undervisning lige nu.
Hvad? Mener du det? Skal jeg skrive sammen med dig?
Ja, for pokker. Virkelig meget ja, ikke?
Donny, hvad laver du? Hun er rasende derinde.
Ja, jeg er på vej, okay?
Jeg er nødt til at gå, men superja!
- Donnie Brasco. - Sinéad O'Connor.
Godt at se dig. Alt vel?
- Ja. Kom ind. - Tak. Ja.
Wow, hvor bor du flot.
- Og du har fået kat. - Fergus. Vi er dybt forelskede.
Det overrasker mig ikke.
Du er en sød fidus, Fergus.
Hej med dig.
Vil du have te?
Jeg har faktisk skrevet et par scener.
Ikke noget vildt, og der er stadig lang vej.
Okay.
Tres sider.
Det tog ikke ret lang tid.
Hør her.
Giv mig et resume, og øv dig i din salgstale.
Okay, det handler om Nigel, der er advokat.
Så beslutter han som 50-årig, at han vil være professionel bryder.
- Noget af en niche... - Er det?
Ja. Det er kun småbørn, der ser brydning.
Ja, okay. Jeg ser det heller ikke.
Fortsæt.
Han bliver bidt af det og går højere og højere op i det.
Han får hurtigt svært ved at leve i begge verdener.
Han dukker op i retten med sæbeøje.
Han glemmer at fjerne sminken, og...
Han bliver nødt til at vælge.
Livet som advokat eller Hangman Harry,
der er til mudder, bajere, slåskampe på barer og fra Texas.
Hangman Harry er hans brydernavn.
Finpuds det.
- Men du har ikke læst det. - Først når du overbeviser mig.
- Jeg kunne vente inde ved siden af. - Skal vi være skæve?
- Her? - Ja, hvorfor ikke?
Vi kan tage en drink senere. Ligesom i Edinburgh.
Ja, fint.
Hold kæft, du har arbejdet med mange store komikere.
Hvordan er de?
- Gennemsnitlige. - Nej, de er da fantastiske.
Nogle af dem er på min top-fem over fantasigæster.
Kender du den leg?
Du kan invitere, hvem du vil, men du kan kun vælge fem.
Det lyder hæsligt. Mit hjem er mit fristed.
Jeg lukker ikke hvem som helst ind.
Du viger udenom. Hvem ville du invitere?
De ville ikke være kendte.
De ville være ledere, guruer, spirituelle. Eller også ville jeg hjem til dem.
Fu... Seks af dig til én middag. Der ville være skidemange stoffer.
Her er min liste.
Gervais, Sacha Baron Cohen, Julia Davis,
Coogan eller Pryor og så måske Gandhi, så man ser kultiveret ud.
- Skal vi være pisseskæve? - Ja, for fanden.
Nej, virkelig skæve.
Ja, for fanden.
- Hvad var deres hemmelighed? - Hvad mener du?
- Hvordan blev de så kendte? - De lyttede til mig.
Jeg mener det.
De kastede sig ud i alt, jeg bad dem om.
Wow, hvor fedt.
Her. Kom herover til mig.
Hvad er alt det?
Det er en MDMA-bombe.
Og det er GHB, så man slapper af.
- Så du slapper af. - Ja.
Jeg lover, du aldrig har oplevet mage.
Jeg har i hvert fald ikke oplevet nogen som dig.
- For fanden, det er klamt. - Man må lide for det.
Første gang jeg var høj, var det vildeste, jeg havde prøvet.
Som om Guds lys skinnede på mig fra rummet
ned gennem Darriens loft og ned i stuen.
Og der sad jeg, mens varme bølger skvulpede op og ned ad min krop.
Og dér fortalte Darrien mig om mit talent som med mine komediehelte.
Der venter dig en lys fremtid. En rigtig lys fremtid.
Alt, han sagde, og alle stofferne fik mig til at tro på det, lugte det.
Endda smage det. Mine drømme kunne gå i opfyldelse.
Jeg kunne nærmest røre dem, mens de tegnede sig for mit blik.
Der er ingen tid at spilde.
- Det gør ikke noget, vel? - Nej.
Pis.
Hvad?
Hvad er der?
- Jeg skal brække mig. - Nej, ikke i kattens madskål.
Er du okay?
- Lad mig stryge dig på ryggen. - Tak. Det må du undskylde.
Det må du virkelig undskylde.
Stop!
Hvad med mandelmælk?
Værsgo. Det hjælper.
Det må du altså undskylde.
Glem det. Vi går langsommere frem næste gang.
Gid jeg kunne sige, det ikke blev værre.
Hej! Hvordan går det?
Ja, alt er fint. Jeg skal til time, så hvis...
Hvad?
Hvad? Tog kanalen Hangman Harry?
Hold da kæft. Er de vilde med den? Det er fandeme...
Ja, helt vildt. Jeg...
Nå, skal jeg...
Ja. Nej, det giver mening.
Ja. Helt sikkert. Jeg kommer.
- Det er stort. - Ja, det er det. Tak.
Så stor en kanal så tidligt i karrieren.
Darrien forklarede mig alt, kanalen sagde.
Jeg smilede bredt, da han talte om serieproduktion og optionsperioder.
En hel masse godt, som jeg ikke forstod.
Da han fandt stofferne frem, sagde jeg ja uden at tøve.
Jeg troede ellers, alt var forbi.
- Hvad? - Det her.
Da jeg knækkede mig.
Nu er du fjollet.
Lidt bræk får mig ikke til at glemme alle dine talenter.
Tak.
Tusind tak.
Kan jeg gøre noget til gengæld...
Bare... drøm videre.
Det er let.
Da Keeley og jeg kom til London,
tog jeg stoffer hjemme hos Darrien næsten hver weekend.
Her. Vi starter med almindelig MDMA.
Jeg åd alle hans løfter rub og stub
og troede på, succesen var lige om hjørnet.
At jeg ville få min egen serie og blive tidligt millionær.
Alt, han sagde, før han fodrede mig med flere kemikalier.
Før havde jeg kun røget lidt tjald, men nu var jeg høj af crack i ugevis.
Gør det. Der er intet at frygte.
Og meth.
Det fremmer dit kreative potentiale.
Og heroin.
Du bliver til noget.
Tager man nok til, at alle tanker stopper, og euforien starter,
føles alt med fremtid, berømmelse og lykke
lige så virkeligt som stofferne, der strømmer gennem kroppen.
Det kunne kun være et spørgsmål om tid.
Jeg gik tit kold hjemme hos ham.
Når jeg vågnede, lå han tit ved siden af mig.
Hans hænder og mund bevægede sig rundt på min krop.
Jeg stavrede ud på wc
og fandt hans sure spyt på mine kønsdele.
Hver mandag var han sit sædvanlige kolde jeg igen.
Han var brutal og fik mig til at skrive alt om
midt en nedtur og uden løn,
mens jeg hostede min seneste halsbetændelse væk.
Men jeg tog altid tilbage.
- Holder du ikke fødselsdag med mig? - Darrien venter.
Hvad har du gang i? Er det ikke lidt gustent?
Jeg har ikke råd til en weekend med dine venner.
Så du tager stoffer med en gammel forfatter.
Jeg ved, du ikke forstår det. Han fremmer min karriere.
Hvordan det? Du har kun arbejdet på pubben.
- Du gør alt for ham gratis. - Jeg har ikke tid til det her.
Den aften fik Darrien mig til at tage syre.
Jeg tager en halv. Du tager halvanden.
Så passer jeg på dig som guide.
Bare lad musikken lede dig.
Nogle gange tænker jeg tilbage på mig selv
skideskæv i en sofa sammen med en 55-årig mand,
der danser jungledans foran mig.
Det sker, når folk spørger, hvordan jeg blev komiker.
Fortæl mig, hvad du ser.
Glitrende farver. Jeg kan skimte noget.
Er jeg en føniks?
Er det det, du ser?
Det er vigtigt, du ser mig som noget stærkt.
En føniks. En ridder.
Måske en af de brydere, du kan lide.
Pludselig og ud af det blå fik jeg en stærk og helt klar tanke.
-"Han vil styre dine tanker." - Hvad er der?
"Det er en ond mand. Det her er skidt. Kom nu væk."
Fuck!
- Fuck! - Hvad? Hvad er der galt?
- Jeg kan ikke se. Alt er hvidt. - Det er bare din genfødsel.
- Jeg kan ikke se, for helvede. - Jeg passer på dig.
Min underbevidsthed, som jeg ellers havde undertrykt,
kom nu frem og kastede lys over hele lortet.
Hvad sker der?
- Jeg kan høre, det er skidt. - Det er paranoia.
- Strit imod. - Sluk musikken.
Den er slukket.
For fanden da!
For helvede!
Den skide...
Åh gud! Den skide musik!
- Fuck! - Her.
- Nej. - Det tager det værste.
Du slapper altid af på det.
Du må ikke spytte det ud.
Slug det.
Sådan, ja.
Det var stærkt!
Okay. Sådan.
Træk vejret ind i min hånd. Kom.
Det er okay. Det hører med.
Det hele hører med.
Slap af.
Det er okay.
Nej.
Hvordan var det?
Gå ud i bad. Du får det bedre af det varme vand.
Fuck!
Må jeg komme ind?
Kom her.
Gid jeg kunne sige, jeg gik.
At jeg skred og aldrig kom tilbage, men jeg blev i flere dage.
Jeg fik øjenbetændelse om mandagen
og lå på hans gulv, mens han badede det i saltvand.
Om tirsdagen fodrede jeg katten, mens han talte i telefon.
Om onsdagen tog jeg endelig hjem.
Hej, hvad er der?
Jeg er bare ked af, at vi var uvenner.
Det værste var ikke at kunne huske. Hvad skete der, når jeg gik kold?
- Er du okay? - Ja, alt er fint.
Troede han på mig, eller manipulerede han mig bare?
Var han selv ædru hele tiden?
Hvad fik han ud af det? Ville han bare ødelægge mig?
Opnå alt det, hans syge sind dikterede?
Tændte det ham at ødelægge mit liv?
Skal vi ikke se TV i stedet? Jeg har ikke rigtig lyst.
Nej, hold kæft.
Undskyld. Jeg kan bare ikke i dag.
- Du kunne heller ikke i går. - Måske trænger jeg til en pause.
Fra sex eller fra mig?
Wow.
Okay.
Keeley flyttede, og jeg var knust.
Nu kunne jeg kun stirre mig blind på minderne om, hvad der skete.
Jeg følte en overvældende seksuel forvirring i hele min krop.
Jeg tænkte, det gik over,
men det blev til usikkerhed, der voksede til et brølende vanvid i mig.
Jeg vidste aldrig, om følelserne skyldtes ham,
eller om de altid var der inderst inde.
Sendte jeg måske ubevidst signaler, der fik det til at ske?
Var jeg sådan efter det, der skete?
Jeg følte, at alle, der så på mig, kunne se, hvordan jeg havde det.
Som om de så ind i min sjæl. Dér så de voldtægt og tvivl og forvirring.
Mine øjne var vinduer med udsigt til mit livs største hemmelighed.
Jeg drømte om at dræbe ham,
hakke pikken eller tungen af ham. Det, der havde gjort mest skade...
Og brænde hans lig.
Efter flere måneders had, vrede og forvirring havde jeg intet valg.
EKSTREM
Fuck.
Jeg kom ret hurtigt,
og på en måde, der beviste, at mit begær nu var et andet.
Hver dag lokkede den bærbare.
Jeg var forvirret. Og vred. Det var som at være i puberteten igen.
Det er så godt.
Jeg begyndte at knalde alt og alle i min desperate jagt på sandheden.
Jeg endte i vilde situationer, hvor jeg risikerede at blive voldtaget igen
for at forstå den første gang.
Deler alle mig som en luder,
kan jeg så glemme, at min krop er en del af mig?
Og hvad så, hvis det er sket før?
Er det ikke lige meget, når det sker så tit?
Det var det ikke.
For det var det, han ønskede. Det var det, han altid havde set i mig.
Følelsen var så bitter, at den brændte i halsen.
Som om det bekræftede ham.
Nu hang jeg fast mellem øllede kvindehadere, der var så heteronormative,
at jeg bare måtte have deres accept.
Det stormede helt vildt.
Jeg er tit på Mallorca. Der er smukt.
Der er charterrejser med det hele... Alt er inkluderet. Det hele, ikke?
Dates og forhold i massevis.
Alle i ruinerne af, hvad der var sket.
...men jeg tror, jeg vælger...
Jeg søgte ikke kærlighed. Den magtede jeg ikke mere.
De skulle bare give mig nogle fucking svar.
Når de spørger på Mallorca, om man vil til vandaerobics...
- De spørger jo 117 gange... - Undskyld, jeg smutter lige på toilettet.
Jeg kommer igen, okay?
Men jeg stødte dem alle sammen fra mig.
Bare rundt med øsen på hvinende dæk og væk, ikke?
Mange optager faktisk filmruller igen. Jeg tror, jeg holder mig til digitalt.
Indtil jeg mødte...
Hej.
Du er sødere i virkeligheden.
Jeg har været på dates,
hvor fyren er 15 år ældre end på profilbilledet.
Hun var alt, jeg ønskede mig.
Alt, jeg havde brug for. Klog, sjov, selvsikker og stærk.
Tag med mig hjem i aften.
Men når vi holdt i hånd eller så hinanden i øjnene,
følge jeg kun vrede og skam over, at jeg forelskede mig i hende,
og at jeg ikke kunne være anonym mere.
Men du siger det ikke til Tony.
Og det mest bitre var nok,
at var det ikke for ham, havde jeg ikke haft det sådan.
Men da Martha dukkede op,
forsvandt forvirringen...
...da hun uden at anstrenge sig
gjorde mine dystre usikkerhed lys og let igen.
Din knoglestruktur burde være forbudt. Eller skattepligtig. Mandeskat, ikke?
Martha så mig, som jeg ville ses.
Så det med at gå til politiet, ikke?
Jeg kunne jo ikke anmelde hende, men ikke ham!
Kan jeg hjælpe?
Jeg vidste altid, at hun var syg og ikke kunne gøre for det.
Han var derimod en fordærvet, manipulerende groomer.
Indrømmede jeg hende, måtte jeg indrømme ham.
Og ham havde jeg ikke indrømmet for nogen.
- Så da betjenten spurgte... - Hvorfor har du ikke anmeldt det før?
Det ved jeg ikke.
Tag hjem, læs hendes e-mails. Kom tilbage, når du finder noget vigtigt.
For medmindre vi ser konkrete beviser, kan vi ikke gøre noget.
Så jeg var ikke nået ét skridt videre.
Har du eller en, du kender, været udsat for seksuelt overgreb?
Gå til www.wannatalkaboutit.com for at få information og kriseressourcer.
BASERET PÅ SKUESPILLET AF RICHARD GADD
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen