Завжди вражало, як Марті вдавалося перевершити саму себе
в намаганнях добратися до мене.
Але залучити моїх батьків,
сказавши їм, що я постраждав в аварії, це новий рівень.
Я чекав на все, коли підійшов до будинку.
Паніка. Можливо, плач. І збіса багато пояснень.
Але я не очікував,
що, коли зайду, побачу, як їй дзвонить тато.
Я казав тобі, сучко, подзвониш ще раз, приїду в Лондон і відріжу ноги.
Так, ти чула. Твої ноги.
Невже?
Це буде збіса важко зробити без ніг, скажу я тобі.
Звідки в неї його мобільний?
Секретарка дала на роботі. Вона сказала, що клієнтка.
Ти знаєш, вона вчора обдзвонювала його колег,
називала педофілом, казала, що він бавився з нею в дитинстві.
Боже.
Каже скажена сучка, що вдає із себе юристку!
Відділ кадрів теж за це причепився.
- Боже. Як він відреагував? - Ти знаєш тата.
Він подвоїв ставку. Сказав, що в нього купа дітей у фургоні.
Ясна річ.
Подзвониш ще раз, і я подбаю про те, щоб це було востаннє, довбана корова!
Діло зроблено. Чудова робота. Не варто було й приходити.
Хто вона, ведмедику?
Це та жінка. Прийшла в паб і дошкуляє мені вже якийсь час.
Боже мій. Ти пішов?
Ні, бо це б означало, що вона виграла.
Річ не в перемозі, Донні. Йдеться про твою безпеку. Іди!
Ми тебе підтримаємо, поки не знайдете нову роботу, так, Джеррі?
Хлопець має рацію. Річ у перемозі.
Заради Бога.
Поліція в курсі, тож подзвони їм і приведи сюди.
Скоро все скінчиться, гаразд? Обіцяю.
Усе гаразд. Я візьму.
Це ти, оленю?
оленя
Ось твій чай.
Дякую.
Я зрозумів, це справа про домагання.
Саме так.
А хто ця особа?
Вона довбана сучка, ось хто.
Джеррі, дозволь нам це владнати.
Ми покличемо тебе, якщо буде потрібно.
Ця жінка вже давно мене переслідує.
Вона отримала попередження,
тож тепер, коли вона зв'язалася з батьками,
припускаю, вона його порушила?
Фактично вона переслідує не вас. Вона переслідує ваших батьків.
Ви знущаєтеся?
Якщо хочете швидке рішення,
вашим батькам краще висунути окреме звинувачення тут.
Але це безглуздо.
Знаю, це може здатися заплутаним,
але ми зробимо все можливе, щоб розібратися із ситуацією
якомога ефективніше.
Вибачте, ручка не пише.
Ти диви! Перепрошую, он як.
Хитро.
Розпочнемо?
Провів тиждень у Шотландії, чекаючи, що поліція втрутиться,
спостерігаючи, як Марта дзвонить далі.
Тобі все мало, на хрін?
Так, ти згодна, довбана ідіотка.
Бачачи, як це впливає на моїх батьків.
Татів голос хрипкий від крику.
Можеш налити мені апельсинового соку?
Мама, що намагається мене підбадьорити.
Хороший хлопчик.
Тож невдовзі я вирішив діяти сам.
Якщо поліція буде надто повільною, щоб захистити нас,
Марта може втнути щось гірше.
Настав час взяти справу у свої руки.
Марто.
Дай моїй сім'ї спокій.
- Я не розумію, про що ти, оленя. - Облиш, на хрін, мою сім'ю.
Інакше ми ніколи не будемо разом.
Ти розумієш?
Я думала, через поліцію це все одно не варіант.
Замовкни. Помовч секунду.
Якщо ти даси моїй сім'ї спокій...
Я розвішаю ввечері твої штори.
Хочу переконатися, щоб усе було правильно. Усе.
Напиши мені імейл.
Що ти хочеш зробити зі мною.
Як хочеш, щоб я їх розвісив.
Але я люблю, коли грубо, ясно?
Тож подбай про те, щоб це було максимально збочено
й розпусно, наскільки це можна описати, так?
О так, оленю.
Добре.
хтивийс хрн!! я можу грубо, облаяти тебе, поласкотати гострими предметами,
прикувати ланцююгом і тк і не відв'язате, нечеми будуть покарани
iPhone
хтивийс хрн!! я можу грубо
joanne.culver@greaterlondonpolice.co.gb
Отже, містере Данн.
Це інтерв'ю записується.
Вас не заарештовано, і ви можете піти.
Гаразд. Дякую.
І ви маєте право на незалежну юридичну консультацію.
Ні, не думаю, що це необхідно.
У такому разі знайте, що це розмова з попередженням.
Зачекайте. Що відбувається?
Ви зустріли Марту Скотт вчора на вулиці?
Так, випадково.
Ви просили її надіслати вам лист із сексуальними погрозами?
Ні.
Щоб переконатися, що все правильно.
Усе. Напиши мені імейл.
Що ти хочеш зробити зі мною. Як хочеш, щоб я їх розвісив.
Марта все записала.
- Я піду на пікнік. - Овва!
- Усе, що ми коли-небудь робили. - Я розвішаю твої штори.
Посилання на штори ще з тих часів.
Це серйозно.
Якось я пожартував, що задивився на неї.
Гей, я лише людина, Марто. Припини!
Ми сміялися з розміру мого члена.
- Я не міг повірити в те, що чув. - 25 сантиметрів у товщину.
Я пам'ятаю це відчуття, як тебе зловили на гарячому,
час застиг, бомба в зоні бойових дій, збіса пекучий прилив.
Вона все записала?
Не знаю, чи все, але вона показала нам імейл, де ви просите про анальний секс.
Ні, це один довбаний товариш із мого акаунта.
Він ідіот. Він зробив це заради сміху.
Вона переслідує моїх батьків. Треба було це зупинити.
Я вам співчуваю, але ви маєте дозволити нам робити свою роботу.
У певному світлі це схоже на провокацію,
але міс Скотт не бажає вживати жодних заходів проти вас.
Перепрошую?
Міс Скотт не бажає вживати жодних заходів проти вас.
Проти мене?
Якого біса? Вона мене переслідує.
Я пропоную вам вибачитися
й дозволити нам робити свою роботу належним чином.
Вибачитися? Перед нею? Ви жартуєте?
Як мені взагалі це зробити?
Ми можемо передати ваші пробачення,
а потім запропонувати їй, дуже рішуче, попрощатися з вами.
Поліція більше не хоче чути ні про кого з вас.
Ви ставите нас у рівні умови.
Ну?
Скажіть їй, що мені шкода.
щойн заходела поліція хаха
дундук сказав нам він умиває руки іщоб ми дали один одному спокій,
хаааа ха-ха! навряд чи друже навряд чи!
о до речі я вс записую
Надіслано з iPhone
До мене раптом дійшло,
що Марта знала, що робить. Як підібратися до мене й уникнути покарання.
Бо вона вже робила це незліченну кількість разів.
Вона була рецидивісткою. Досвідченою профі.
Моя переслідувачка була профі.
Як ти міг бути таким дурним, Донні? Підставляти її?
- Про що ти думав? - Знаю.
Ця жінка напала на мене, Донні.
Куди б я не пішла, я боюся наткнутися на неї.
Тепер ти кажеш, що це на все життя?
Мені не треба це казати. Я відчуваю те ж.
Якщо вона знайде мій твіттер і почне вивергати лайно, як у пабі?
Може, вилучи соцмережі на деякий час.
Серйозно, ось що ти пропонуєш?
Принаймні, позбудься всього райдужного.
Захисти себе.
Ти серйозно? Ти це рекомендуєш? Сховатися.
Якщо тебе хвилює її думка, не кидай наживку.
Наживку?
Припини, Тері. Я ж намагаюся.
Що поганого в тому, щоб причаїтися, поки все не владнається?
Те, що це в мене забирає.
Ти розумієш, як довго я йшла до того,
щоб могти принаймні вийти за двері?
А тепер я мушу зайти назад і заперти їх на засув, і все через тебе.
Через мене чи через те, що мене переслідують?
Бо прозвучало так, ніби ти звинувачуєш у всьому мене.
Вона психічно хвора, Донні,
а ти їй потурав.
Прошу. Лише ти могла угледіти мою провину в тому,
що небезпечна переслідувачка руйнує моє життя.
- Ти справді хочеш про це поговорити? - Так, на хрін, хочу.
Ти це обожнюєш.
Гадаю, вона ідеально тобі підходить.
Бачить тебе таким, яким ти так стараєшся бути.
Вона втілення всіх твоїх паскудних витіснень,
запакованих в одній людині.
Господи, Тері, припини.
Не дозволяй їй так впливати на нас.
Це не вона впливає на нас. Це ти.
Я більше не витримую.
Цьому безладу треба покласти край.
Зачекай.
Ти рвеш зі мною через неї?
Ні, через тебе.
Я знав, що з Тері все скінчено.
Вона викинула мене з голови, щойно відвернулася.
Усе. Її нема.
І тепер, на самому дні,
єдиний позитив, який я зміг угледіти,
це те, що гірше вже не буде.
Звісно, гірше вже не може бути.
1 дня будемо лише я і ти оленнь лише я і ти
Надіслано з iPhone
- Так, друже. - Привіт.
- Дві пінти вашого, будь ласка. Дяк. - Ага.
Ні, тобі сюди не можна.
- Нічого не вдієш. - Ти забанена.
Діґсі, клич Ґреґґсі.
- Він пішов раніше. - Чому?
Припекло, друже. Забирає.
Трясця. Поклич Джино.
- Не можу. - Чому?
- Боже мій. - Тоді я сяду тут і почекаю.
Ні, не сядеш. Я викличу поліцію.
Уперед. Побачимо, що з цього вийде.
Я чула, вони нас обох збувають із рук.
- Перепрошую... - Хвилинку, приятелю, гаразд?
Діґсі, виведи її звідси.
- Панянко. - Не чіпай мене!
Ти не маєш права. Ніякого права.
У мене місячні,
і я прийшла по склянку води, на що я маю право.
Відмовляти жінці в гідратації, коли з неї тече, незаконно.
Облиш це на хрін, гаразд?
- Що вам принести, мадам? - Не обслуговуй її. Ігноруй.
Хай мені грець. Де тебе знайшли?
Іди наповни холодильники.
- Перепрошую... - Так. Що там було? Дві пінти?
- Так. - Добре.
Я б на твоєму місці витерла цю склянку.
Там усюди довбані дріжджові пальці.
Бачив би ти жінку, з якою він спить, його подругу. Така шалава.
Ми називаємо його Горбанем через відстійний смак до жінок.
Він наче той кабан,
який винюхує трюфелі, коли ніс у лайні.
Трюфель! Це твоє нове прізвисько.
Дясятерик, будь ласка.
- Дяка. - До речі, він комік.
Не найкращий.
- По телику не показують. - Розкажи анекдот, друже.
Ні, він не по анекдотах. Усе більше реквізит.
Очки на витрішки на чайниках. Дивне лайно.
Дуже незріле.
- Загугли. - Що мені загуглити?
-«Хріновий, нікчемний комік». -«Хріновий...».
Ні, я жартую. Це те, що ти там знайдеш.
Спробуй «комік Донні Данн».
«Комік Донні Данн».
Так. Ось воно.
Любите дотепи? Так. Вам до Джиммі Карра.
- Боже, друже. Це має бути смішно? - Знаю.
Подивися це, так? Ось тут. Катастрофа.
У мене донька. Їй два місяці.
Назвав її Адольф на честь Адольфа Гітлера.
Я жартую!
Їй три місяці.
Друже! Не варто зачитувати жарти з блокнота, хіба ні?
Вочевидь, це частина шоу. «Антикомедія» це називається.
- Це точно. - Так. Чиста правда.
Знаєш що, друже?
Чому б тобі не загуглити щось інше?
«Серійна переслідувачка мордує глуху дитину баристера».
Що, друже?
«Серійна переслідувачка мордує
глуху дитину баристера».
Ти все зіпсував!
Ти, клятий...
Трясця.
Ти все зіпсував! Ти, бляха, усе зіпсував!
- Гей! Припини! - Твій рот!
Твій клятий рот!
Я ж попереджала, він приведе тебе до біди!
Я попереджала!
Ісусе! Що це, у біса, було?
Я дав їй чашку чаю.
між нами вссе після того як я написала цей імейл
ти засмутив мене більш ніж це можн уявити
ти страшко з дурними намірами, безкар'єри,
погано вихований галімими батьками в жахливі школі,
і це ще я добра!!! не люблю мати врагов
але ти правда пересолив з мною,
чи переборщив, як тма кажуть...
чому не вернешся у файф?
там повно нероб-феніїв як ти і збоченцов та злочинців як твоя сім'я,
навіщо приїхав? ми були тут щасливі, геть,
маю значні контакти і вони всі дуже злін а тебе
надіслано з ihpon
ps я тебе кохаю, це нколи не зміниться
Надіслано з iPhone
Ось у чому річ, синку. Кличеш поліцію, власник не в захваті.
Аж ніяк.
Завжди має бути менеджер.
Те, що ми залишили тебе одного, недобре.
Геть недобре.
Взнають, що ми повертаємо камери до стіни через пізні посиденьки,
і по робочому місцю, бо це недбалість.
Це недбалість, Донні.
Гей, може, ми прийдемо на твій виступ і пригостимо тебе?
Гарненько пригостимо.
Ми подбаємо, щоб вона більше ніколи навіть не наближалася до цього місця.
Гаразд.
Усе добре, бро?
- Гей, упевнений, що хочеш це робити? - Так. Усе гаразд.
Так?
Ну, ти наступний, чуваче.
Леді й джентльмени, ви готові до останнього виступу в цій секції?
Не припиняйте галасувати для Донні Данна!
Привіт! Гаразд! Дякую. Так! Гаразд.
Починаємо.
Гаразд, відразу поясню, щоб це не заважало.
Ви, певне, бачите моє побите обличчя в синцях,
тож ось вам порада.
Ніколи не робіть мінет,
якщо ви за кермом.
Гаразд, добре.
Невеличке нагадування.
Цей сет став можливим завдяки...
Всунь у нацюцюрник. Просунутий нацюцюрник.
Всунь у просунутий нацюцюрник.
Дуже дякую їм за спонсорство.
Гаразд, нумо трохи пожартуємо.
У відпустці я ніколи не ношу протисонцеві окуляри на пляжі,
щоб люди не подумали, що я збоченець.
Щоб вони не хвилювалися,
люблю широко розплющити очі.
Погодьтеся, так я виглядаю менш моторошно.
Гаразд. Добре. Отже...
Ось маленький чайник, низенький незграба
Ось його ручка
Ось його подагра
Ні?
Гаразд. Так.
Отже, не для вас, ось цей. Гаразд.
Всунь у нацюцюрник.
Просунутий нацюцюрник для поліцейських, які люблять Burger King.
Всунь у просунутий нацюцюрник воппер для копів.
Треба ж.
Бісова ковінька. Тобто...
Звісно, ти нічого в цьому не знаходив. Звісно ж.
Ти бачив тільки мене.
Раніше я думав, так...
Щиро. Вислухайте мене, гаразд?
Раніше я думав,
що те, що ви тут бачите, ніби
ламає шаблон.
Я дивився на інших кінчених коміків...
що вивищувалися наді мною, і я просто...
не розумів, чому вони, а не я.
Але потім, бам!
Реальність ляскає мене по обличчю.
Я такий у біса наївний.
Я був такий наївний, що це щось особливе,
що, коли письменник тебе зачаровує
й каже: «Гей, у тобі це є. Нумо зробимо тебе відомим»,
ти віриш кожному його слову.
Бо це слова, які ти хотів почути все життя.
«Я вірю в тебе... настільки ти сам віриш у себе».
І ти зробиш усе що завгодно, що він попросить,
бо осуд є частиною слави, так?
А я все життя боявся осуду.
Тому я й хотів слави, бо коли ти відомий,
люди бачать тебе саме таким, відомим.
Вони не думають всі ті речі, які я боюся, що вони думають.
Типу: «Цей хлопець — невдаха чи зануда, чи клятий педик».
Вони думають: «Це ж той хлопець.
Той смішний хлопець».
І я так хотів бути тим смішним хлопцем.
До біса червоне світло. Я закінчу.
Тож коли цей письменник каже,
що працює лише з шаленими, і треба дивитися своїм страхам в обличчя,
невдовзі я вже в нього вдома, вживаю тонни наркотиків щовихідних.
І хіба коли тебе пестять не диво?
До того як усвідомиш, що тебе пестять.
Як не знепритомнієш від ГОМК на дивані у вітальні,
поки він зриває твої штани своїми огидними руками.
І ти знаєш, що це неправильно, в глибині душі.
Але й далі повертаєшся.
І ти починаєш думати:
«Невже моя самоповага така нікчемна,
а жага успіху така сильна,
що я постійно повертатимуся до цього чоловіка
й дозволятиму йому ґвалтувати себе,
лише щоб трішки зазирнути в цей світ?»
«Ти жертва. Не звинувачуй себе».
Так, але чесно кажучи,
коли ти вп'яте вирубився й прокинувся, а твій член у його роті,
мабуть, не варто повертатися.
Але ж, ні, треба було ходити.
Треба було, щоб мене, на хрін, ґвалтували.
Є що смішне сказати, хлопці?
Я такий невпевнений у собі, так...
Вам сподобається.
...що впустив цю скажену сучку у своє життя.
Я працюю в барі, і я пригостив її чашкою чаю.
Вона плакала, і я хотів її підбадьорити.
Але вона все приходила й приходила,
і я знав, що вона прив'язується,
та все одно погоджувався на це, щоб задовольнити дурну потребу в увазі.
Звідси обличчя. Це вона так зі мною.
Бачите,
ось що робить із тобою наруга.
Вона зробила з мене...
лейкопластир для всіх диваків у житті.
Це відкрита рана, яку вони можуть занюхати.
Я знав, що вона божевільна й небезпечна,
але вона мені лестила, і цього було досить.
А зараз... Я справді не знаю, чим це закінчиться.
Думаю, комусь із нас доведеться померти, а я не вбивця.
Ага, уперед, виходьте. Каламбури в наступній секції.
Там є хлопець у костюмі провідника.
Упевнений, це буде смішно.
Я зустрів цю трансжінку.
Бачили б ви її.
Вона найгарніша з усіх, кого ви колись зустрічали,
і я просто не зміг...
Я просто не зміг...
полюбити її.
Тепер я розумію.
Я розумію, що втратив із нею.
Ба більше, я розумію, чому напартачив так, як я це зробив.
Це через це, так?
Бо я любив одну річ у цьому світі більше, ніж її, так?
Одну річ.
І знаєте, що це було?
Ненавидіти себе.
Я це люблю.
Я залежний від цього.
Я більше нічого не знаю.
Бо, боронь Боже, зважитися жити.
Боронь Боже, зважитися бути щасливим.
І саме тому я напартачив із нею.
Бо я ненавидів себе набагато більше, ніж любив її.
А я так сильно її любив.
Я все життя... тікав.
І це,
це змагання, було лише ще однією сотнею метрів
у марафоні, який я б ніколи не закінчив живим.
Тому я зараз перестану бігти.
Бо мені вже не стає сил для цього. Просто не стає.
Так.
Не знаю, як я почав виливати все це, якщо чесно.
Але не певен, як закінчити.
Взагалі-то...
Всунь у нацюцюрник, просунутий нацюцюрник для поліцейських на гелікоптерах,
які люблять індійську їжу й Burger King.
Всунь у просунутий нацюцюрник воппер-чоппер-пападам для копів.
Є якісь питання?
Ну, тоді
з нетерпінням чекаю на перемогу.
НА ОСНОВІ П'ЄСИ «ОЛЕНЯ» РИЧАРДА ҐЕДДА
Переклад субтитрів: Людмила Речич