Mă scuzaţi, o caut pe ambasadoarea Delenn.
- Îmi puteţi spune unde o pot găsi ? - Bineînţeles. Pe aici.
- Naveta 1 este gata. - Mai există activităţi seismice ?
Încă mai recepţionăm ceva la mare adâncime.
În mod normal nu mi-aş face probleme, dar suntem pe orbita chestiei ăstea.
- Ar fi mai bine să verificăm, să fim siguri. - De acord.
- Naveta 1, începem scanarea geologică. - Confirmat. Iniţiem lansarea.
Trebuie să plec. Anunţă-mă atunci când se întoarce echipa.
Te vom anunţa.
- D-şoară Winters. - Bună, comandante.
- Este vreo problemă cu liftul ? - Nu, nu chiar.
De fiecare dată când intru în lift, Garibaldi e şi el acolo, de parcă ar şti când vin.
Dl Garibaldi este multe lucruri, dar nu este omnipotent.
- Cred că o să merg pe scări. - Cred că o să vin şi eu.
Distanţa până la suprafaţă, 40 de mile.
Suficient. Activaţi senzorii, setare de adâncime maximă.
Hai să vedem ce se întâmplă dedesubt.
Ce naiba a fost asta ?
- Nu mai avem energie. Restaurează-o ! -Nu pot, comenzile nu mai răspund.
Era începutul celei de a treia perioade a umanităţii...
...la 10 ani după războiul dintre Terra şi Minbar.
Proiectul Babylon a fost un vis care s-a împlinit.
Scopul său: să previna un alt război prin crearea unui loc
unde oamenii şi extratereştrii să poată să îşi rezolve disensiunile.
E un loc al chemării, o casă departe de casă
pentru diplomaţi, mici întreprinzători şi călători.
Oameni şi extratereştri, prinşi în 2.500.000 de tone
de metal care se roteşte, singuri în noapte.
Poate fi un loc periculos.
Dar este ultima şi cea mai bună speranţă a noastră pentru pace.
Asta este povestea ultimei dintre staţiile Babylon.
Suntem în anul 2258.
Iar acest loc se numeşte Babylon 5.
Traducerea - Crocodilu - SciFi Team www.scifiteam.ro
Turnul de control Babylon către Naveta 1. Naveta 1, ne recepţionaţi ?
Confirmat, vă recepţionăm.
Ce naiba a fost aia ? Toţi senzorii noştri s-au oprit.
La fel şi aici. A fost un fel de descărcare electrică masivă, a ieşit din orice scală.
Ne-a distrus jumătate din sisteme. A originat din interiorul planetei.
- Care este situaţia voastră ? - Comenzile sunt arse.
Am intrat pe orbită, dar nu ne putem întoarce înapoi.
- Puteţi trimite pe cineva ? - Confirmat.
Vom trimite două nave de luptă imediat. Să nu plecaţi nicăieri.
Să nu plecăm ? De parcă am putea.
În regulă, avem ceva de aşteptat. Cine are o pereche de cărţi ?
- Eşti sigur că sunt în regulă ? - Puţin zdruncinaţi, dar sunt bine.
- Se vor întoarce în câteva ore. - Bun. Şi află ce s-a întâmplat.
- Mă scuzaţi. - Nici o problemă.
O dilemă interesantă. Credeam că planeta e nelocuită.
Nici o prospecţie nu a găsit semne de viaţă acolo.
Poate că în trecut, cineva ar fi putut să trăiască acolo.
Dacă e aşa, poate că aţi trezit ceva.
Poate. Vom şti mai multe mai târziu.
Acum, referitor la noile rute comerciale...
Babylon, aici liderul Delta.
Am recuperat echipajul navetei şi ne întoarcem în docurile Cobra.
Vreau să încarcaţi tot echipamentul: analizatoare spectrale, detectoare termale.
- Vom continua mâine. - Da, dle.
- Dr. Tasaki! - Lt. Com.
- Ce a fost asta ? - Habar n-am.
Ni s-a spus că planeta e sigură şi nelocuită.
- Acum se pare că nu e. - Incorect.
Nu ştim dacă e cineva în viaţă acolo.
Activatea seismică ar fi putut activa un sistem automat.
- Vom şti mai multe când ne vom întoarce. - Ce vrei să faci ?
Să analizez datele de la scurgerea energetică,
apoi îmi voi suna nevasta. Ei îi plac foarte mult misterele.
- Asta nu te îngrijorează ? - Mă sperie ca naiba.
Dar, cum e mai bine să mori decât în interesul cunoaşterii ştiinţifice ?
Asta e o întrebare cu mai multe variante ? Pentru că aş avea şi eu nişte idei.
Vom elibera rutele comerciale către Sectorul 119
dacă navelor noastre li se va permite să folosească gratuit poarta de salt Centauri.
- Negociezi foarte bine. - E un schimb cinstit.
Guvernul tău va profita substanţial.
Taxele de salt sunt bani de buzunar.
Ceea ce eu consider o valiză, tu consideri un buzunar.
Dar ai dreptate. E o cerere rezonabilă.
Gata. Voi cere guvernului meu să emită o înţelegere...
Când ? Până mâine la ora asta ?
Ce plăcere să faci afaceri cu cineva rezonabil.
Negocierile sunt mai plăcute când anumiţi indivizi nu sunt aici.
Este o diferenţă între a fi nerezonabil şi de a fi supărat.
Ambasadorul G'Kar este supărat, dar chiar şi cea mai mare supărare se estompează în timp.
Draga mea ambasadoare Delenn, sunt sigur că pentru tine este adevărat.
Dar G'Kar şi oamenii săi vor continua să facă orice pentru a ne distruge
până când însuşi universul se va stinge şi va dispărea.
Dacă toţi Narni ar sta într-un loc şi ne-ar urâ, toţi deodată,
ura lor ar zbura ani lumină şi ar transforma Centauri Prime în cenuşă.
- Atât de mult ne urăsc. - Nu trebuie să răspundeţi la fel.
Bineînţeles că trebuie. Este o lege a naturii.
Fizica ne spune că pentru fiecare acţiune, există o reacţie egală şi opusă.
Ei ne urăsc, noi îi urâm, ei ne urăsc iarăşi
şi aşa ajungem cu toţii victime ale matematicii.
Ambasadorule.
- Niciodată nu ascultă. - O va face, mai devreme sau mai târziu.
- Cum poţi fi sigură ? - Pentru că alternativa este oribilă.
Fără speranţa că lucrurile se vor îmbunătăţi,
că urmaşii noştri vor cunoaşte o lume mai bogată decât a nostră,
viaţa nu mai are nici un sens iar evoluţia este mult supraestimată.
Bună ziua, comandante.
- Semnal pare că a mai slăbit. - Eşti sigur că e o baliză ?
Am reuşit să rulăm câteva teste.
E o serie de semnale normale, repetate la intervale specifice.
Nu am reuşit să le decriptăm.
- Cum se descurcă Dr. Tasaki ? - E ca un copil cu o jucărie nouă.
Vrea să o verifice mâine dimineaţă.
O voi autoriza, cu condiţia să ajungă acolo în siguranţă.
De acord. Mă voi ocupa de asta primul lucru dimineaţă.
Apropos, comandante,
- ...ai auzit ceva de pe colonia Marte ? - Nu, de ce ?
Întotdeauna se specifică ceva în raportul armatei,
dar astăzi a sosit şi nu se spune nimic de Marte.
De obicei asta e un semn că au loc exerciţii militare, dar am fi fost anunţaţi.
- Probabil o scăpare. Noapte bună. - Noapte bună, comandante.
Care este al treilea principiu al vieţii conştiente ?
- Draal. - Răspuns incorect.
Este capacitatea de sacrifiu de sine.
Abilitatea de a depăşi simpla evoluţie şi spiritul de prezervare
pentru o cauză, un prieten, o persoană iubită.
A trecut prea mult timp, Delenn. Ţi-ai uitat antrenamentul.
Curând ai fi uitat cu totul de vechiul tău prieten Draal.
Nu aş uita chiar dacă aş trăi 1001 de ani.
Atunci de ce îţi ţii prietenul în picioare afară pe coridor ?
Nava de alimentare 12, sunteţi în poziţie ?
Da, Turnul de Comandă, furtunul este gata de conectare.
Cu obiecţiuni ridicate la costul prezenţei în spaţiu...
Pol Quat din Consorţiul Indonezian, la plecarea de la o audiere,
a întrebat de ce statele slab reprezentate plătesc o parte egală cu restul,
atât timp cât nu primesc şi o parte egală din beneficii. În altă parte...
Primim o ştire de ultimă oră.
Cum cum telespectatorii ISN cunosc, legătura cu colonia de pe Marte a fost pierdută.
Primit acum confirmarea unei revolte
împotriva guvernului Terrei.
Primim rapoarte ale unor lupte atât în interiorul, cât şi în afara capitalei.
Au fost mutate trupe din Syria Planum
pentru a reîntări patrulele din Solis Planum.
Avem o transmisiune directă de la reporterul ISN Derek Mobatabwe
retransmisă de pe staţia noastră din Olympus Mons.
Se raportează un număr substanţial de victime.
Numărul victimelor este de mii sau chiar mai multe.
Răsculaţii au atacat cu arme grele
furate într-un raid al unei baze militare.
Gherilele, ai căror strămoşi au migrat pe Marte de pe Terra
au cerut independenţă pentru colonia de pe Marte sau
'pământul va fi roşu de sângele pământenilor.' Guvernatorul Chakan a spus...
Ajută-mă.
Echipa Venus 2, aici controlul de mediu. Îndreptaţi-vă către Turnul 3.
Recepţionat, controlul de mediu, suntem pe drum.
Comandante.
- Ai auzit noutăţile de pe Marte ? - Am auzit.
E groaznic să văd locurile unde am crescut distruse în flăcări.
Aşa e, tu ai fost născut pe Marte.
- Ai familie acolo ? - Nu, tu ?
Nu mai am.
- Garibaldi a primit vestea destul de greu. - Da, mă gândeam eu,
O să încerc să-l văd mai târziu.
- Sunteţi bine, comandante ? - Nu ştiu.
Aseară, chiar înainte de a mă culca, am văzut un...
- Ce ? - Nu ştiu. Poate sunt doar obosit.
- Care e situaţia pe Epsilon 3 ? - Vor pleca în câteva ore.
Bun. Ţine-mă la curent.
La naiba.
Ţi-am mulţumit pentru că mi-ai aranjat apartamentul ?
- Şi pentru masa delicioasă de azi dimineaţă ? - Da, ai făcut-o.
Bun. Atunci nu mai trebuie să o fac încă o dată.
- Ţi-am spus de Rathenn ? - Da, mi-ai spus de Rathenn.
Despre toţi profesorii mei şi despre mulţi din familia mea.
Mi-ai spus totul, mai puţin de ce te afli aici.
Ce ar fi de spus ? Mi-am trăit toată viaţa pe Minbar.
- Acum văd şi eu ceea ce este aici. - Da.
Un răspuns ciudat din partea celui care m-a învăţat
că un adevăr spus pe jumătate e cea mai rea minciună.
Lumea noastră se schimbă, Delenn.
Nu sunt sigur de unde a început.
Poate din cauza războiului, poate din cauza morţii lui Dukhat.
Poate întunericul a fost întotdeauna acolo şi am refuzat să-l vedem.
Te referi la distrugerea relaţiilor dintre castele militare şi religioase ?
Asta şi încă mai multe decât atât.
Există un sentiment că suntem pierduţi, rătăciţi.
Pe străzi, în temple, o poţi auzi în vocile lor.
O furie ascunsă, o lipsă de satisfacţie,
o implicare doar pentru sine, fără să îi intereseze nevoile altora.
Nu mai e aceeaşi lume în care m-am născut, Delenn. Nu mai e deloc aceeaşi lume.
Voi merge pe mare.
Draal.
Nu, eşti prea tânăr să mergi pe mare. Mai sunt multe lucruri pe care le-ai putea face acasă.
Nu ştiu ce bine ar mai putea să facă.
Mai bine să-mi găsesc un loc acolo în marea de stele
unde aş putea fi de ajutor până îmi va veni sfârşitul.
Aud chemarea stelelor, Delenn şi trebuie să-i răspund.
Atunci, când vei pleca de aici...
Nu te voi mai vedea niciodată.
Mă tem că nu.
De aceea trebuie să ne bucurăm de timpul rămas împreună, Delenn.
Nu fi tristă.
Acesta ar trebui să fie un moment de bucurie.
Picioarele mele caută poteca şi aceasta mă conduce către mare.
Îmi voi găsi scopul şi sensul pe care l-am pierdut printre oamenii mei.
Bucură-te, Delenn. Bucură-te.
Când...
Când trebuie să pleci ?
Nu pentru un timp.
Avem timp.
Ne-am văzut rar în aceşti ultimi ani
şi sunt multe lucruri pe care vreau să le aud.
Atunci voi vorbi şi voi continua să vorbesc până când vei adormi.
Şi mă voi bucura.
Şi voi visa la mare.
Cum adică nu poţi să trimiţi un semnal pe Marte ?
Comuncaţile sunt interzise în afară de cele autorizate.
Sunt ofiţer în armată, nivel de autorizare ultraviolet alpha
- ...şi nu am autorizaţie ? - Dacă doriţi să încercaţi mai târziu...
Am încercat toată dimineaţa !
Vreau doar un singur canal direct.
Îmi pare rău, dle Garibaldi.
Nu putem face nimic până nu se clarifică situaţia.
Voi nota cererea dvs şi dacă lucrurile se schimbă, vă voi anunţa imediat.
Vom asigura escortă de luptă în caz că sunt probleme.
- Să nu riscaţi deloc. - Nu vom risca.
Obţineţi datele, scanaţi suprafaţa şi vă întoarceţi.
- Vă vom urmări progresul. - Bun. Altceva ?
Navele de luptă sunt proiectate pentru luptă în spaţiu, nu în interiorul atmosferei.
- Dacă coborâţi prea jos, sunteţi singuri. - Am înţeles.
În regulă, puteţi pleca. Avem un mister de rezolvat.
- Ivanova către Sinclair. - Sinclair.
- Sunt pe drum. - Vin imediat.
- Mă scuzaţi... - Da, da, ştiu.
Ce veţi face dacă găsiţi ceva de valoare acolo jos ?
Şansele de aşa ceva sunt mici. E probabil o baliză automată veche.
Da, dar dacă nu este, îmi vei spune şi mie ?
Nu.
Vroaim doar să mă asigur că ne cunoştem poziţia.
Nava de cercetare 1, opriţi-vă la coordonatele 7 cu 13 şi aşteptaţi escorta.
- Escorta este pregătită. - Lansăm escorta de luptă.
Delte 6, aici liderul Delta. Fiţi atenţi acolo.
Am înţeles, lider Delta. Sunt în urma lui.
- Mulţumesc. Ne vedem luna următoare. - Ne vedem atunci. Mulţumesc.
- Trebuie să vorbim. - E stricat liftul ?
Aşteaptă ! Îmi pare rău, dar am nevoie de ajutorul tău.
- Dintre toate textele de agăţat, ăsta nu e original. - Nu e un text, la naiba, eu...
Îmi poţi acorda 5 minute ? Te rog.
În regulă.
Apreciez că mi-ai acordat acest timp. E foarte important pentru mine.
Înainte de a veni pe Babylon 5, lucram ca agent de pază pe colonia Marte.
Nu era un post grozav, eram ignoraţi de cei de pe Terra, dar
un singur lucru a făcut să treacă totul mai uşor.
Numele ei este Lise Hampton.
Ne-am întâlnit la câteva zile după ce am ajuns acolo şi ne-am combinat.
- Pare ceva serios. - A fost.
Chiar am discutat despre căsătorie de câteva ori.
Dar am fost...
Eram terminat.
După ce am fost concediat din patru posturi, trebuia să-mi dovedesc ceva.
Aşa că atunci când Jeff m-a rugat să vin pe Babylon 5, am rugat-o să vină cu mine.
M-a refuzat.
Ne-am certat şi am spus o grămadă de prostii. Genul acela care te chinuie după aceea...
Ultima dată când am vorbit s-a terminat cu o uşă trântită şi cu plecare mea.
Nu am mai vorbit de atunci.
Timp de doi ani, am vrut să o sun, am simţit nevoia să o sun, dar...
nu ştiam dacă mai vrea să audă de mine.
Şi acum asta.
- Talia, trebuie să ştiu dacă e bine. - Vă înţeleg, dle Garibaldi.
Sper să realizezi asta.
Dar ce te aştepţi să fac eu ? Dacă tu nu poţi...
Poliţia PSI are un sediu pe Syria Planum.
De unde ştii ? E o bază secretă.
Este, dar asta nu m-a împiedicat niciodată.
Au o staţie proxy care mă poate ajuta să intru în reţeaua locală.
- Îmi ceri foarte mult. - Dacă ar fi existat altă cale, aş fi făcut-o.
Nu pot dormi fără să ştiu dacă e bine. Eşti ultima mea speranţă.
În regulă, nu promit nimic, dar voi face tot ce pot.
Mersi.
Nava de cercetare 1 către Turnul de Control, începem ultima etapă.
Iniţiem coborârea la 5 km în interiorul atmosferei.
Nu intraţi în atmosferă. Escorta nu va putea să vă urmeze.
Nu vă faceţi griji, nu mă duc departe. Doar cât trebuie ca să obţin probele.
Să nu te aştepţi să venim...
Vine ceva către noi, foarte rapid !
Începeţi manevrele de evitare. Du-ne de aici !
- Prea târziu, am fost prinşi în ţintă. - Ţineţi-vă bine.
Stabilizatoarele din faşă au fost lovite ! Am pierdut 40% din energie.
Energia la maxim ! Încă o lovitură ca asta şi suntem gata.
Vine !
- Escorta, puteţi să ajungeţi la navetă ? - Negativ, Turnul de Control.
Către toate navele, ţintiţi în atmosferă, trageţi cu unghi larg.
- Ce naiba faci ? - Dacă tragem vom interfera cu ţinta rachetelor.
Porniţi motoarele auxiliare. Nu vă vor urma în afara atmosferei.
Nu vom avea destul combustibil !
Navele de luptă vă vor tracta înapoi. Începeţi, până când nu sunteţi detectaţi din nou de rachete.
Nava 1 către Babylon, am scăpat. Ne întoarcem la bază.
Confirmat. După ce sosiţi să vă prezentaţi la raport.
Şi în timp ce vă întoarceţi, folosiţi timpul pentru a învăţa lema de pe Babylon 5:
Ivanova are întotdeauna dreptate. O voi asculta pe Ivanova.
Nu voi ignora recomandările Ivanovei. Ivanova este Dumnezeu.
Şi dacă se mai întâmpla asta vreodată, Ivanova vă scoate plămânii afara !
Turnul de control terminat.
Civilii.
Doar glumeam la partea cu Dumnezeu. Fără supărare.
Scanările noastre nu ne-au arătat nici un fel de sisteme automate la suprafaţă,
sau până la o adâncime de două mile.
- Rachetele ălea au venit de undeva. - De acord.
Şi cred că am rezolvat misterul. Nu am coborât suficient de mult.
Aici.
Aceasta este o imagine a sectorului 14. Am văzut-o înainte de a se trage după noi.
- Nu văd nimic. - Nu încă. Măreşte rezoluţia.
Acolo. Este una dintre primele rachete trase după noi. A venit de sub pământ.
- Fisura aceea este naturală sau artificială ? - Eu cred că este artificială.
Probabil a fost deschisă de unul dintre cutremure.
E posibil ca acesta să fie un sistem de apărare automat vechi.
- Da. - Cât de adâncă e gaura aia ?
Aici vine partea interesantă.
Analizele noastre sugerează că racheta s-a tras de la o adâncime de 5 mile.
Există acolo ceva suficient de important pentru a avea un sistem de apărare.
Foarte bine. Mulţumesc, doctore.
Analiză ?
Nu ştim ce armament ar putea fi acolo
aşa că voi considera situaţia o ameninţare la adresa securităţii.
La fel şi eu. Dar s-ar putea şi să fie o situaţie potenţială de prim-contact.
Cred că trebuie să verificăm. Nu sunteţi de acord ?
Sigur.
Şi apoi a spus: 'Goulash'. Te-ai prins ?
.
Dle Garibaldi, văd că nu eşti în timpul programului.
Apă. Fascinant. Nu beau niciodată aşa ceva.
Kat, ca de obicei.
- Pot face ceva pentru tine ? - Da, urmăreşte-mă.
Când eram un Centauri tânăr, m-au preocupat foarte mult femelele.
Am mers în cele mai bune cluburi, am urmărit cele mai exotice dansatoare Centauri.
Într-o zi, eram nervos şi supărat.
Dar am mers totuşi într-un club. Am stat jos la spectacol.
Dar nu l-am văzut deloc. Am stat jos şi am mâncat.
Dintr-o dată, m-am uitat în sus şi am văzut o dansatoare frumoasă
care se aplecase spre mine şi se uita drept în ochii mei.
Şi mi-a spus:
'Orice ar fi, nu poate să fie atât de rău.'
Şi apoi m-a sărutat,
chiar aici.
Dle Garibaldi,
orice ar fi, nu poate să fie atât de rău.
Dacă încerci să mă săruţi o să-ţi rup mâna.
Nu suntem atât de apropiaţi, dle Garibaldi !
- Şi dansaroarea ? - M-am căsătorit cu ea.
- Nu ! - Ba da ! În ziua aia.
Ziua următoare m-am trezit, am văzut-o dormind peste mâna mea
şi m-am hotărât că mai bine îmi retez singur mâna decât să o trezesc.
- Ce drăguţ. - Nu, nu.
Avea o voce atât de gravă. 'Londo!'
'Da, dragă?'...'Londo!'
'Vin, dragă!'
'Vin imediat, iubiţel'.
- Arătai de parcă aveai nevoie de un prieten. - Aveam. Mulţumesc.
Cu plăcere. Acum o să plec să împrăşti fericirea şi pe restul staţiei.
E o mare responsabilitate, dar am învăţat să trăiesc cu ea.
Hei.
Cineva ar face bine să plătească băutura aia.
Ajută-mă.
În regulă, echipa Delta, suntem gata să începem.
Ţintiţi o zonă lată de 10 km cu lovituri de depărtare,
pentru a atrage rachetele. - Confirmat, naveta 1.
- Sistemele pregătite. Motoarele la capacitate maximă. - Dă-i drumul.
Temperatura este de 200 de grade.
- Vedem rachetele. - Grup Delta, trageţi !
Să sperăm că adâncitura are 5 mile.
- De ce ? - O să ne ia două mile să ne oprim.
- Presupunând că nu lovim nimic. - Nu e momentul să gândeşti aşa.
Lumini.
- Deaccelerăm. - Două mile, două virgulă cinci, trei.
Motoarele de frânare, la jumătate din capacitate.
- Vezi ceva ? - Doar stânci. 3.5 mile. 4 mile.
Am găsit ceva. O deschidere. Categoric artificială.
Du-ne înăuntru.
Ne apropiem de o zonă de aterizare.
Verificaţi mediul înconjurător.
Gravitatea, 75% din normal.
- Vom avea nevoie de aparatele de respirat. - Semne de viaţă ?
Nici unul. Suntem singurele fiinţe de pe sau din această planetă.
În regulă, haide să verificăm.
Îmi pare rău, dar nu pot face nimic.
Pentru a ne proteja secretul, accestul este permis doar membrilor poliţiei PSI.
Nu putem lăsa pe nimeni din afara guvernului să ştie că centrul există.
- Dl Garibaldi ştie deja. - Ar putea doar să bănuiască,
dar să nu fie sigur. Din câte ştim, această cerere
poate fi un subterfugiu pentru a confirma locaţia noastră şi de a o dezvălui către alţii.
- Asta e paranoia. - Posibil.
Dar când luptele se dau la o milă de această construcţie,
avem dreptul la puţină paranoia.
- Care e situaţia pe acolo ? - Nu e bună.
Mişcarea Marte Liber a crescut
dar nimeni nu a bănuit că ar putea fi atât de organizaţi şi atât de bine înarmaţi.
Nu pot să-i fac legătura prietenului tău în reţea,
dar pot verifica să văd dacă numele ei este afişat în lista cu răniţi.
- Asta ne-ar fi de ajutor. Mulţumesc. - Nu promit nimic, dar voi face ce pot.
Transmisiune încheiată.
Comandante.
Aşteaptă.
Asta o să facă rău turismului.
Unu, doi, trei, patru.
Unu, doi, trei.
- Trei secunde de reîncărcare între focuri. - Aşa se pare.
- Poţi să fugi atât în trei secunde ? - Fără probleme.
Fii pregătită.
Porneşte !
Jos !
- Eşti în regulă ? - Da, bine.
Comandante, ar trebui să vezi asta.
Sfinte...
Comandante ?
Da ?
Cred că trebuie să mă duc la toaletă.
Şi eu la fel.
Intră.
Delenn, ce pot face pentru tine ?
Îi arătam prietenului meu staţia şi m-am gândit să-i fac cunoştinţă cu tine.
Draal, acesta este ambasadorul Londo Mollari din Republica Centauri.
Ambasadorule Mollari, acesta este Draal, mentorul şi învăţătorul meu.
- Sunt onorat. - Mulţumesc.
- Sper că nu deranjăm. - Nu, studiam ceva.
Da, pământenii. Încerc să aflu cât mai multe ca să-i înţeleg,
dar nu reuşesc niciodată.
Par a fi o înghesuială de contradicţii.
Exact ce spuneam şi eu. Uite, 6000 de ani de istorie.
O istorie care include compozitori remarcabili, simfonii extraordinare,
dar care este cântecul pe care jumătate dintre ei îl cântă copiilor lor,
generaţie după generaţie ?
Nu înseamnă nimic. Îl studiez de 7 zile.
Am pus şi un computer să-l analizeze. Jur, nu înseamnă nimic !
Am venit într-un moment nepotrivit, nu ?
Nu, deloc. Luaţi un loc. Vă pregătesc o jala fierbinte.
- Mie mi-a plăcut cântecul. - Nu-i spune.
- Eşti sigură ? - Ai încredere în mine.
Încearcă să contactezi naveta din nou.
Nimic. Nu putem ajunge la ei.
La naiba. Două ore.
Dle Garibaldi, putem să vorbim un moment ? Am nişte noutăţi.
- Cheamă-mă dacă ne contactează. - Da, dle.
Ei bine ?
Nu vor să-ţi dea acces. Nu sunt încântaţi că ştii despre centru.
E un univers imperfect.
- Asta e tot ce ai pentru mine ? - Nu, nu e.
I-am rugat să verifice orice informaţie.
Au putut să acceseze lista supravieţuitorilor.
- Şi ? - Numele ei nu e acolo.
Nu îi găsesc nicăieri numele. Fie nu e pe Marte,...
Avea o viaţă acolo. Nu ar fi plecat.
Atunci e posibil să i se fi întâmplat ceva.
- Da ? - Dle Garibaldi, recepţionăm un semnal.
Vin acum.
Îmi pare rău.
Să nu-ţi fie. Este bine.
Sunt sigur că e bine. Şi asta e tot.
Cred că are 10-20 de mile adâncime.
- Comandante, sunteţi bine ? - Suntem în regulă.
Michael, nu o să-ţi vină să crezi. E incredibil.
Un alt nivel de tehnologie. Maşini înalte cât o clădire,
sunt peste tot în jurul nostru.
- Ce se întâmplă ? - Cutremur. Mare.
Ieşiţi de acolo !
Comandante ! Jeff ! Ivanova !
I-am pierdut.
- Comandante, eşti în regulă ? - Da, aşa cred.
Trebuie să găsim o altă ieşire de aici. Lumina asta s-a dus.
- Ce naiba ? - Ajutaţi-mă ! Vă rog, ajutaţi-mă !
- Ai văzut-o şi tu ? - Da, şi pe staţie.
Comandante.
Ajutaţi-mă,
sau oamenii voştri, toţi oamenii voştri vor muri.
Trebuie să mă ajutaţi.
Ajută-mă să-l scot de aici.
Nu avem timp. Nu mai putem să ajungem la intrare.
Trebuie să plecăm cât timp mai avem aer.
- Nu putem să-l lăsăm aşa. - Ştiu. E o chestie rusească.
Când facem o tâmpenie, ne place să o ţinem minte pentru data viitoare.
- Naveta 1 către Babylon, ne recepţionaţi ? - Jeff, da.
- Care este situaţia ? - Venim.
Porniţi focul de acoperire şi pregătiţi o echipă medicală.
Începem focul de acoperire.
Vreau echipa medicală în cala 14. Ne vom întâlni cu ei acolo.
- Avem o navă care soseşte prin poartă. - Bine.
Dle Garibaldi, e mare.
Ce naiba ?