Aşa că ne înţelegi îngrijorarea, Mollari.
Ca să prevenim alte rase de a nu deveni prea puternice
trebuie să ne îmbunătăţim relaţiile cu posibili aliaţi.
Înţeleg. Dar nu este un proces simplu.
Foarte puţini de aici sunt la fel de înţelegători cum sunt eu.
- Ambasadorule... - Dar...
- O să văd ce pot face. - Mulţumesc.
Sunt singur că împăratul va fi mulţumit
de orice progres faci în acest sens.
Ţinem legătura.
'Ţinem legătura.'
Ţine-o pe asta !
- Bună dimineaţa, ambasadorule. - Lennier.
Când spuneai că trebuie să se întoarcă Ambasadoarea Delenn de pe planeta voastră ?
Peste încâ câteva zile. O să-i spun că aţi întrebat de ea.
Tocmai mi-am dat seama, noi doi nu am petrecut prea mult timp împreună.
Ştiu foarte puţine despre tine.
Am fost crescut într-un templu şi am studiat dogma castei religioase.
Am venit aici cu şase luni în urmă. Asta e tot.
Foarte păcat.
Ei bine, o zi bună.
Scuzaţi-mă, ambasadorule, de ce aţi spus că e păcat ?
Asistentul unui ambasasdor ar trebui să ştie totul
despre celelalte specii de pe Babylon 5.
- Am citit de când am ajuns... - Citit ?
- Da. - Cititul nu poate înlocui experienţa.
Uite cum facem, este foarte greu la programul meu
dar te voi lua sub oblăduirea mea
şi voi umple găurile din educaţia ta. Începând de mâine,
şi timp de câteva zile, îţi voi arăta partea din Babylon 5
pe care o cunosc eu.
Va fi o foarte mare revelaţie pentru tine.
Nu sunt sigur, ambasadorule.
Bunul şi dragul meu prieten,
ai încredere în mine.
Acuzatul, Karl Edward Mueller,
să se ridice.
Eşti acuzat de crimă cu premeditare şi neprovocată
a doi dintre cetăţenii acestei staţii, la fel ca şi pentru uciderea brutală
a unui ofiţer de securitate.
Am analizat acuzaţiile care ţi se aduc şi dovezile
puse la dispoziţie de Biroul de Securitate al Staţiei.
În lumina acestor dovezi, te considerăm vinovat de crimă de gradul I
Decizia va fi luată la ora 10 A.M. mâine, timpul standard pământean.
Şi fie ca Dumnezeu să aibă milă de sufletul tău.
Era începutul celei de a treia perioade a umanităţii...
...la 10 ani după războiul dintre Terra şi Minbar.
Proiectul Babylon a fost un vis care s-a împlinit.
Scopul său: să previna un alt război prin crearea unui loc
unde oamenii şi extratereştrii să poată să îşi rezolve disensiunile.
E un loc al chemării, o casă departe de casă
pentru diplomaţi, mici întreprinzători şi călători.
Oameni şi extratereştri, prinşi în 2.500.000 de tone
de metal care se roteşte, singuri în noapte.
Poate fi un loc periculos.
Dar este ultima şi cea mai bună speranţă a noastră pentru pace.
Asta este povestea ultimei dintre staţiile Babylon.
Suntem în anul 2258.
Iar acest loc se numeşte Babylon 5.
Traducerea - Crocodilu - SciFi Team www.scifiteam.ro
- Aş dori să-l văd pe doctor. - Coada începe de acolo.
Sunt sigură că aşa e.
Îmi cer scuze. Te rog, intră. O să-l chem pe doctor.
Poftim. Ia două la fiecare 12 ore pentru durere.
Dacă revine, întoarce-te la control.
Te rog să te dezbraci.
Nu fără o cină romantică şi nişte flori.
Lt. com, ce cauţi aici ?
Eram pe cale să te întreb şi eu acelaşi lucru.
Îmi fac doar meseria.
Meseria ta este de medic şef în laboratorul medical.
Meseria mea este să vindec oameni.
Nu toată lumea îşi permite să vină în laboratorul medical. Mai ales cei din Nivelul Inferior.
Sunt simpatetică, dar aceasta este o clinică neautorizată.
- O clinică gratuită. - E acelaşi lucru.
Plătitorii de taxe vor să ne descurcăm singuri şi nu vor aproba redirectarea resurselor.
Ştiu. De acea nu ţi-am spus.
Nu aş vrea să aud de asta la o verificare de fonduri.
Eu mă ocup de operaţiuni pe staţie. Iar aici este o staţie spaţială şi
clar aici are loc o operaţiune. - Bine.
12 oameni aşteaptă să mă vadă. Ce o să faci ?
Nimic. Şi sunt doar şase. Am numărat.
Nu mă deranjează dacă ocoleşti regulile. Şi eu o fac câteodată.
Dar aş vrea să fiu informată. Dacă o să împărţim vina,
vreau să împărţim şi distracţia. - În regulă.
Dă-ţi jos haina. Apoi spală-te pe mâini...
Nu sunt doctor.
Dar putem găsi ceva de făcut şi pentru tine.
Dacă vrei să te distrezi, ar trebui să o faci până la capăt.
Doar 6 ? Unde sunt restul ?
Eu zic să-l aruncăm pe ticălos în spaţiu. Câteva ore de vid or să-i facă bine.
Dle Garibaldi, se pare că o iei foarte personal.
Chiar aşa. A ucis doi vagabonzi şi l-a ciopârţit pe unul din oamenii mei.
Şi pe lângă asta, el....
Ce ?
Nu era prima lui dată.
Felul în care i-a ucis, cu sânge rece, metodic.
A mai făcut asta înainte. Pun pariu că de mai multe ori.
Dar nu ai nici o dovadă pentru asta.
Nu pot face nimic.
Aruncarea în spaţiu se aplică doar în cazul revoltelor sau a trădării.
Pentru crime, avem de ales legal doar din
trei pedepse.
Prima opţiune este să-l trimitem pe o închisoare pe Terra.
Dar ei nu-l vreau şi nu or să plătească să-l trimitem în altă parte.
Şi nu avem loc în celule pentru el.
Ceea ce ne lasă doar opţiunea numărul trei.
Şi ajungem înapoi la dvs, dşoară Winters.
Nu vreau să mai fac asta din nou. Am mai intrat în mintea unui ucigaş
pe colonia Marte. Trebuie să mai existe o altă cale.
Dacă aţi putea aduce un alt telepat aici...
Am încercat. Poliţia PSI a promis că va trimite pe cineva.
Dar au puţini telepaţi antrenaţi pentru cazurile de crimă.
- Se pare că ar exista o cerere mare pentru ei. - Cerere există, dar nu şi motivare.
Este foarte stresant.
Când eşti în mintea lui, să vezi dacă a mai ucis înainte.
Scanările de felul aceste încalcă drepturile acuzatului.
Orice ar vedea un telepat când scanează mintea unui acuzat
nu este admisibil. - A fost găsit vinovat.
De această crimă, da. Nu şi de altele.
Nu voi accepta o expediţie de pescuit. Acceptă verdictul de vinovat şi fi bucuros.
Dşoară Winters,
sunt pregătit să emit sentinţa şi am nevoie de ajutor în monitorizarea procesului.
Pot conta pe dvs ?
Scuzaţi-mă.
Se pare că m-am rătăcit. Caut Maro 27-G.
Laura Rosen. Trebuie să fie pe aici pe undeva.
Acolo. Ce treabă aveţi cu ea ?
Am auzit de un şarlatan care profesează medicina fără licenţă.
O combinaţie de tămăduitor şi doctor de ocazie.
Sunt sigur că e doar o neînţelegere. Succes.
Încă puţin.
Aşa.
Cum mai e durerea acum ?
Mai bine.
Bun.
Umflătura ar trebui să înceapă să scadă.
- De unde voi ştii dacă a funcţionat ? - Tratamentele mele nu dau greş niciodată.
Asta ar trebui să ajungă.
Mulţumesc.
- Cât vă ... ? - Oricât doriţi să plătiţi este suficient.
Lăsaţi-vă contribuţia în cutia de la ieşire.
Mulţumesc.
Bună, doctore.
Chiar mă întrebam cât o să-ţi ia să-mi faci o vizită.
Ca de la un tămăduitor la altul.
Mi-a luat ceva timp să observ scăderea numărului de pacienţi.
- Acesta este... - Extraterestru. Da.
Textul acesta, ce spune ?
Exact ? Nu ştiu.
Am descifrat doar partea
generală a înscrierilor.
Cu alte cuvinte, nu ştii ce este, ce face sau dacă măcar funcţionează.
Funcţionează sigur. Restorează, repară, învigorează.
Este foarte bună pentru ţesuturi, sânge şi oase.
Tratează orice de la o răceală la boala lui Stafford.
Pentru o contribuţie modestă.
Hotărârea asta o las pacienţilor mei.
Se pare că ai o operaţiune serioasă aici.
Dşoară Rosen, termenul de 'păcăleală' îţi spune ceva ?
Mama mea nu este o impostoare
sau un şarlatan. - Nu mi-ai spus că e mama ta.
Nu ai întrebat. Nu face rău nimănui.
- Îi face pe oameni să nu mai caute un tratament corect. - Nu îţi place competiţia ?
Am o problemă cu cei care înşeală.
- Şi asta... - Te rog să pleci.
Mama este foarte obosită după fiecare sesiune.
Ca doctor, sunt sigur că înţelegeţi.
În regulă. Dar ca şi doctor, mă voi întoarce.
Poţi să te bazezi pe asta.
Karl Edward Mueller, tribunalul a analizat toate probele
şi este pregătit să dea sentinţa.
Ai ceva de spus ?
Duceţi-vă naibii.
Sub autoritatea Tribunalului Alianţei Pământene, nu te pot condamna la moarte.
Luare unei vieţi nu poate compensa pierderea unei alta.
Curtea hotărăşte să fi pedepsit prin moartea personalităţii.
Vei fi dus la un laborator medical,
unde vei fi scanat telepatic şi apoi ţi se va şterge memoria.
Personalitatea lui Karl Edward Mueller va fi ştearsă în totalitate.
Ţi se vor programa apoi noi amintiri.
Pentru restul vieţii tale naturale,
vei servi comunitatea pe care ai rănit-o prin acţiunile tale.
Scanarea se va face în după amiază aceasta
iar sentinţa va fi dusă la îndeplinire la miezul nopţii.
Să mă ştergeţi ? O să ne vedem în iad mai întâi !
Pe toţi ! Sunteţi deja morţi şi nici măcar nu o ştiţi.
Toţi ! Sunteţi morţi !
- E un tip pe cinste, nu ? - Când îi va fi ştearsă memoria ?
La miezul nopţii.
Voi verifica echipamentele să mă asigur că nu va exista durere.
Nu verifica pea bine, nu mă supăr dacă îl va durea puţin.
- O să mă fac că nu am auzit asta. - Mi-a ucis unul dintre cei mai buni oameni.
- Omul acela avea o familie, nu e corect. - Şi asta e ?
- Asta e legea. - Nu asta te-am întrebat.
Bănuiesc că vei găsi pe cinvea să apese pe buton.
Am o coadă foarte lungă de voluntari.
Păcat.
Încă ceva, o favoare, în schimb cu asta.
Am nevoie de informaţii despre Laura Rosen. Conduce o operaţiune dubioasă.
- Ilegală ? - Asta încerc să aflu.
O să ai informaţiile într-o oră.
O să-ţi placă asta foarte mult. Vei vedea.
Lennier, pe aici.
Ambasadorule, nu sunt sigur că asta e o idee prea bună.
Sunt bucuros să îmi pierd timpul în beneficiul tău.
Mertana, lumina vieţii mele,
două ca de obicei, te rog.
- Ambasadorule, locul acesta... - E uimitor, nu-i aşa ?
Aici prietene, vei vedea inima şi sufletul staţiei
de asemenea şi splina sa, rinichii,
o veritabilă paradă de organe interne.
Aşează-te.
Lucrul pe care trebuie să-l ţii minte aici este...
Ambasadorule ?
Se pare că mi-am uitat cipul de credit în cameră.
Nu cred că ţi l-ai adus pe al tău.
Ba da, dar,
alocaţia mea este foarte mică. - Nu îţi cere scuze, ne vom descurca cu ce avem.
Dar nu cred că Delenn ar...
Mulţumesc.
Poţi să iei un bacşiş drăguţ. Este un om foarte generos.
Mersi.
Pentru noua noastră prietenie, Lennier.
Lennier.
- Nu conţine alcool, nu ? - Alcool ?
Nu, bineînţeles că nu. Uite, bea până la fund.
Pentru că noi nu reacţionăm foarte bine la alcool.
Chiar şi o cantitate foarte mică poate cauza un comportament irascibil
şi o furie violentă, chiar ucigaşă.
Alcool. Greşeala mea. Mertana.
Doar apă pentru el. Mulţumesc.
Bună.
Putem vorbi puţin ?
Am o cotă de realizat sau şeful mi-o va deduce din salariu.
Asta e destul ?
Conform înregistrărilor de pe staţie, mama ta a fost o doctoriţă adevărată.
Corect.
- Şi atunci de ce ... ? - Nu ai înţelege.
Încearcă-mă.
Întreaga ei viaţa, tot ce a însemnat pentru ea a fost să fie doctor.
Un tămăduitor.
A muncit zi şi noapte. Dar nu a putut să reziste ritmului
aşa că a început să ia stimulente, să stea trează nopţile muncind.
Curând a început să le ia tot timpul. Era deja o drogată.
Nu vroia să recunoască şi nu asculta de nimeni,
până când într-o zi a făcut o greşeală.
Cineva a murit.
Îmi pare rău.
Atunci când i-au luat dreptul de a profesa, i-au luat singurul motiv pentru care mai trăia.
Atunci s-a hotărât că dacă va găsi o nouă tehnologie de vindecare
atunci s-ar fi putut întoarce, ar fi fost iertată
şi i s-ar fi dat înapoi viaţa pe care a avut-o.
- Asta a fost cu trei ani în urmă. Acum... - Acum crede că a găsit-o.
Tu ce crezi ?
Cred că...
Cred că e pentru prima dată de mulţi ani când o văd zâmbind.
- Văd speranţa în ochii ei. - Maşinăria ei nu funcţionează.
De unde ştii ? Ai testat-o ? Ai examinat-o ?
Nu. Dacă ar fi fost reală, de ce mai eşti aici ?
De ce nu eşti pe Terra să-i prezinţi descoperirea ?
- Nu avem bani. - Tu ai.
Am verificat arhivele. Ai destui bani pentru două bilete spre Terra.
- Dar ea nu ştie şi nici nu vrei să afle.
- Nu vrei să afle nimeni. - Mama mea nu se simte bine.
Mai are cel mult câţiva ani.
Nu mai vreau să o văd niciodată cum a fost înainte, înfrântă, pierdută şi fără speranţă.
Este o tămăduitoare şi asta e tot ce contează.
Te rog să nu-i iei asta. Dacă o vei face...
Voi lupta cu tine.
Şi voi câştiga.
În al şaisprezecelea an la templu, am studiat cele 97 dialecte
şi subspecii ale limbii noatre. Am descoperit ceva uimitor.
- Da ? - Da. Acelaşi cuvânt
apare în fiecare dialect Minbari
şi totuşi nu înseamnă niciodată acelaşi lucru.
De exemplu, poate să însemne 'nisip, tată, cizmă.'
Serios ? E incredibil. Pe bune.
Omoară-mă !
După 18 ani, mi-am îndreptat atenţia către matematică.
Şi am început să mă specializez în probabilistică.
Probabilistică ? Adică să determini şansele să se întâmple ceva ?
Da, exact. Am atins rangul de adept profesionist.
Dragul şi bunul meu prieten Lennier,
vino cu mine.
Sunt pe cale să înceapă un nou dans.
Ai spus că interpretarea mişcărilor anumitor părţi
mă va ajuta să înţeleg mai bine diferite culturi. - Mai târziu.
Acum vreau să-ţi fac cunoştinţă cu
cea mai bună metodă de înţelegere interstelară.
Pământenii îi spun poker.
Poker.
Haide, haide.
Dle Mueller, mă aflu aici pentru a vă scana înaintea ştergerii memoriei.
Vă pot aduce ordinul scris dacă doriţi să-l vedeţi.
Deci o să umbli prin mintea mea ?
Eu m-aş gândi de două ori în locul tău. S-ar putea să sară ceva la tine şi să te muşte.
- Orice încercare de intimidare va fi notată la dosar. - Şi ?
Nu îmi voi mai aduce aminte de nimic din astea, nu ?
O să luaţi tot ceea ce mă defineşte
ca ei să mă poată pune la muncă pentru restul vieţii mele.
Dacă veţi continua în felul acesta, vă voi lega. Doriţi asta ?
Bun. Dacă vreţi să vă aşezaţi. Va dura doar un minut.
Nu o face ! Putem să ne înţelegem.
Încă o voce pentru cor.
Încă o voce plus doi vagabonzi pe care i-ai ucis.
Nu. Mai mulţi.
Şi mai mulţi.
Nu. Dumnezeule, nu !
Câţi ?
- Câţi ? - Câte lumi sunt acolo afară ?
Câte petreceri ? Câte flori care aşteaptă să fie culese ?
Câte voci noi aşteaptă să fie recrutate în corul meu ?
Voi adăuga voci până când corul este suficient de mare
ca să îmi cânte să ajung în rai după ce voi muri. Este necesar.
Nu vezi ?
Overtura de abia începe, d-şoară Winters.
De abia începe.
Nu.
Rămâi. Rămâi pentru simfonie.
Vom păstra un loc pentru tine.
Am terminat consultaţile pentru acei pacienţi.
Fiica ei crede că face un lucru bun,
dar dacă demonstrăm că starea pacienţilor ei se înrăutăţeşte
din cauza lipsei unui tratament adecvat...
Nu poate fi corect. Aceştia sunt aceeiaşi pacienţi pe care îi tratează dr Rosen ?
Categoric. De ce ?
Mă întorc imediat.
Îmi pare rău, băieţi dar asta e...Pot să o simt tura asta...
Interesant. Şansele pentru această combinaţie
sunt de 5000 la 1, împotrivă.
- Lennier. - Da, Londo.
- Termină. - Asta înseamnă că am câştigat din nou ?
Înseamnă că ai câştigat doar o zecime din ceea ce ai fi putut câştiga dacă...
Nu mai contează. Ia-ţi cipurile.
Nu îl băgaţi în seamă. Nu e din oraş. Cred că era rândul meu.
Poftim. Cum e durerea ?
Mai bine. Nu mă mai doare dacă vreau să mişc degetele.
- Simt o uşoară furnicătură. - E normal.
Va trece.
Dacă nu dispare de tot, întoarce-te într-o săptămână.
- O să vedem ce putem face. - Aşa voi face.
- Mulţumesc. - În regulă, dragă.
- Laura. - Da ?
Se pare că m-am înşelat.
Aparatul acesta face mai multe decât pare. Vindecă cu adevărat.
Asta am şi spus, nu ? Acum vrei te rog să pleci ?
Sunt atât de obosită.
Îmi închipui. Ţi-am monitorizat semnalele vitale.
Aparatul transferă energie de la o persoană la alta.
- Îţi dai viaţa pentru altă fiinţă. - L-am cumpărat de la un negustor acum doi ani.
Nu ştia ce este. Nici eu.
Mi-a luat câteva luni ca să-mi dau seama cum funcţionează.
A fost proiectat ca un mijloc de pedepsire.
Criminalii care erau condamnaţi la moarte pe diferite lumi
erau secaţi de energie, iar această energie
era folosită pentru a-i vindeca pe alţii care erau pe moarte.
Nu trebuie folosit la intensitate maximă. Poate fi folosit câte puţin, pentru a face bine.
Mai puţin ţie.
- Te omoară încetişor. - Nu înţelegi.
Eu voi muri oricum.
Am Sindromul Lake.
Sindromul Lake ?
- Dumnezeule. Durerea trebuie să fie... - Da.
Mai am doi, poate trei ani cel mult.
Mai e destul. Dacă îmi pot da seama cum funcţionează
atunci poate o pot modifica ca să nu mai rănească persoana care o mânuieşte.
De ce ai spus că nu ştii ce face ?
- Mai lăsat să cred că eşti o nebună. - Dacă ţi-aş fi spus ţie adevărul,
ar fi însemnat să-i spun lui Janice despre cum mă afectează.
Nu ar fi înţeles. M-ar fi oprit.
Se pare că mă iubeşte foarte mult. Dumnezeu ştie de ce.
Lasă-mă să mă uit şi eu la aparat. Ştiu câteva persoane care ne-ar putea ajuta.
Nu, nu.
Doctore, aceasta a fost viaţa mea timp de doi ani.
Dacă este ceva de descoperit, o voi face pe cont propriu.
Aceasta este ultima mea şansă să fac bine.
Te rog, lasă-mă să termin ceea ce am început.
Mulţumesc.
Voi face o înţelegere cu tine. Dacă se întâmplă ceva cu mine înainte de a termina,
poţi să iei tu aparatul. Poţi să continui în locul meu.
Vei găsi totul în notiţele mele. Doar o singură condiţie:
Janice nu trebuie să afle niciodată despre asta.
De acord ?
În regulă.
Dar să vii odată pe săptămână la laborator. Vreau să-ţi monitorizez starea.
Am dreptul să intervin dacă te forţezi prea tare.
- De acord. - O dată pe săptămână. Începând de luni.
Da.
Ne vedem atunci, doctore.
O necăjeşti din nou pe mama mea ?
Nu, doar...
o verificam.
E un om bun, Janice. Ar trebui să fi mândră.
Întotdeauna am fost. E plăcut să auzi când o spune şi altcineva.
La revedere.
Ascultă,
dacă vreodată vrei să iei o pauză,
mi-ar plăcea să-ţi fac cinste cu o cină.
Nu ştiu ce ţi-a spus mama ca să-ţi schimbi părerea, dar înseamnă că a fost ceva deosebit.
A fost.
Pe mai târziu.
Aici erai.
Te-am căutat.
- Ai terminat cu Mueller ? - Da.
L-am verificat bine.
Destul pentru o scanare comparativă după ce îl ştergem.
- Poţi continua când doreşti. - Mersi.
Eşti în regulă ?
Nu, nu prea.
În ultimii cinci ani, am scanat minţi care erau atât de diferite
încât mi-a fost frică că nu voi mai putea ieşi din ele.
Cel puţin acele minţi conţineau mai multă umanitate decât ce am văzut acum câteva ore.
Lucrurile care trăiesc înăuntrul nostru, dle Garibaldi,
lucruri teribile.
Teribile.
Ai spun mai înainte că ai paria că a mai ucis şi înainte.
Nu ai fi pierdut.
Mare Făcător !
În regulă, merg. Pariurile în stânga mea.
Merg şi eu cu două.
Ridic încă cu trei.
Trei.
Plusez încă trei.
- E rândul meu ? - Da.
Plusez cu un roşu.
Roşu. Am şi eu din astea.
Da, ai.
Este timpul. Să mergem.
- Mergi jos, şefule ? - Nu, sus.
Garibaldi către Întreţinere. Mergeţi la Biroul de Securitate.
Transmisie de prioritate maximă. Opriţi imediat liftul nr 7 !
Opriţi-l acum !
În regulă, intru şi eu cu două.
Pe cine mai aşteptăm de data asta ?
Sunt două deja pentru tine.
Două.
Ai plusat trei.
Şi plusez încă trei.
E răcoare pe aici sau doar la mine ?
De fapt temperatura pare a fi moderată.
Ce naiba ?
Tu ? Trişezi ?
S-a făcut o greşeală teribilă.
- Mai bine vorbim altă dată. - Trişorul !
- Ar trebui să plecăm acum. - Bună idee.
- O să-mi iau doar câştigurile. - Nu cred. Plecăm. Acum.
Asta nu e bine.
Ce s-a întâmplat cu prizonierul ?
Un foc de armă l-a ars înainte de a mă ataca. A trecut prin mâna sa.
Arsura va cauteriza rana, dar tot este rănit.
Va căuta asistenţă medicală.
- Dacă vine aici, îl vom prinde. - Dacă o să vină.
- A coborât la un Nivel Inferior ? - Da.
- Da ? - Dacă apare un individ cu o rană de pistol,
anunţaţi-mă imediat. - Am înţeles.
Ar fi singurul pacient pe ziua de azi.
S-a răspândit vestea despre şarlatana aia şi aparatul ei.
Nu e o ...
Spune-i lui Garibaldi că mă duc spre Maro 27-G.
Dacă nu primeşte veşti de la mine, să trimită o echipă.
Aşa vom face.
Laura ?
Dşoară Rosen, sunt dr Franklin.
Laura ?
Intră, doctore.
Ai sosit la ţanc. Suntem aproape gata aici.
- Eşti în regulă, Laura ? - Sunt bine. Doar puţin obosită.
Tratamentul ei este nemaipomenit.
Au trecut doar 20 de minute şi deja mi-am recăpătat din puterea braţului.
După ce terminăm, nu strică niciodată o a două opinie sau un al doilea ostatic.
Ai promis că îi vei da drumul dacă o să te ajut.
Pare aşa o pierdere, nu ?
- Atunci refuz să continui. - Vei continua sau ea o să moară acum !
Da.
Da, aşa e bine.
Stai pe loc.
sau următoarea mea lovitură nu o să rateze.
Are dreptate. Nu o să rateze.
Nu avem de ales.
Ce faci ? Opreşte-te sau voi...
Nu o să faci nimic.
Durerea pe care o simţi, agonia,
este Sindromul Lake.
O durere aproape de neimaginat.
Artrită. Vederea ţi se înceţoşează.
Simţi că intestinele îţi iau foc.
Venele tale ard de durere.
Mă ameninţi pe mine, ucigaşule ?
Îmi ameninţi fiica ?
Nu vei mai răni pe nimeni vreodată. Mă auzi ?
Nu vei mai răni pe nimeni niciodată !
E mort.
Am analizat toate dovezile de la Biroul de Securitate al staţiei.
Curtea hotărăşte că Laura Rosen a acţionat în legitimă apărare
pentru a-şi proteja viaţa precum şi pe a altora.
Nu va fi formulată nici o acuzare şi este liberă să plece,
cu condiţia ca aparatul extraterestru folosit
să fie predat personalului staţiei pentru a fi analizat cu atenţie
şi pentru a ne asigura că nu va fi folosit în scopuri criminale în viitor.
Şedinţa se încheie.
Mult noroc.
Dacă te ajută, ai făcut ce trebuia.
Mulţumesc.
Eşti în regulă ?
Am luat o viaţă,
încălcând flagrant jurământul meu ca medic.
Nu mai simt durere. Am scăpat de Sindromul Lake.
Mi-au spus că voi putea trăi încă 20 sau 30 de ani.
Dar o voi face cu preţul vieţii altui om.
Nu, doctore, nu sunt în regulă.
- S-ar putea să nu mai fiu niciodată în regulă. - Ai făcut ceea ce era corect.
Am făcut ceea ce era necesar.
Asta nu înseamnă întotdeauna acelaşi lucru.
Acum te rog să mă scuzi,
dar aş vrea să rămân singură puţin.
- Aici erai, dle Garibaldi, aduc veşti bune. - Bun, avem nevoie.
Îţi aduci aminte de acel incident de pe Dark Star unde ai oprit o revoltă ?
Ai arestat 30 de oameni şi extratereştrii, dintre care doi neidentificaţi.
- Mă ocup acum. Am fost ocupat. - I-am identificat.
Serios ? Cine sunt ?
Ce ?!
Aştept o explicaţie.
O să-ţi ofer una imediat ce camera nu se va mai învârti.
Staţia asta nu se opreşte niciodată din rotire.
Atunci înţeleg ce problemă am.
Dle Lennier ?
Incidentul a fost în întregime din vina mea, comandante.
L-am rugat pe Mollari să mă ajute să învăţ
despre anumite părţi ale staţiei pe care nu le mai văzusem.
Nu eram obişnuit cu regulile de comportament din aceste locuri.
Din cauza unei erori, am creat mânie
iar din cauza mâniei, s-a creat incidentul.
Ambasadorule, mai ai ceva de adăugat ?
Nu...
nu acum.
Priviliegile diplomatice ne împiedică să te acuzăm pentru evenimentele
care au avut loc, dar va trebui să plăteşti daune clubului.
Da, de acord. Mulţumesc, comandante.
Mulţumesc, comandante.
De ce ?
În cultura Minbari, suntem învăţaţi
că este o onoare să-l ajuţi pe altul să iasă basma curată.
- Dar Delenn... - Va şti totul,
dar nu va pune întrebări, din respect.
O zi bună, ambasadorule.
Lennier.
Mulţumesc.
Dacă ai vreodată nevoie de ceva de la mine...
Ar fi ceva.
Când eram la masa de joc,
cumva o parte din tine s-a întins după cărţi.
Da ?
Ce a fost aia ?
Da, este adevărat.
Uite, Li...
zeiţa pasiunii.
O sinteză între un mascul şi o femelă Centauri.
Crezi că acestea erau doar nişte decoraţii ?
Voi face un jurământ de tăcere în legătura cu întreaga noastră conversaţie.
- O zi bună. - O zi bună.
Sunt un popor ciudat,
dar sunt în regulă.
Poftim, doctore. Am încredere că vei folosi aparatul mai bine decât mine.
Prima dată trebuie studiat şi aflat cum funcţionează.
S-ar putea să salveze viaţa cuiva atunci când nimic altceva nu va funcţiona.
Volunari care vor dona energie, în acelaşi fel în care oamenii donau sânge...
înainte ca sângele sintetic să fie perfecţionat. - E un visător.
- Şi ce e rău în asta ? - Nimic.
Dar încearcă să te asiguri că nu se va trezi din visare până când nu mă întorc eu.
- Să te întorci ? - Da.
Mi s-a oferit o a doua şansă în viaţă, chiar dacă nu prin dorinţa mea.
Undeva acolo se află izbăvirea mea.
- Nu trebuie să... - Ba da, trebuie.
O voi găsi. Mi-am făcut bagajele. Nava mea pleacă în jumătate de oră.
O să te rog pe tine să ai grijă de fiica mea,
dar instinctele îmi spun că asta nu va fi o problemă.
- La revedere, doctore. - La reverede, Laura.
Sper să găseşti ceea ce cauţi.
Mulţumesc.
- Încă mai e deschisă invitaţia la cină ? - Da.
Da, încă mai e deschisă.
La şapte ? Zocalo ?