Îţi dai seama că aceasta este o situaţie extrem de periculoasă.
A trecut prin altele mai rele.
- Cred că a încurcat-o. - Nici o şansă.
Vrei să pariezi pe asta ?
Jocurile de noroc sunt păcate minore. Întotdeauna am crezut că dacă vei păcătui
ai putea foarte bine să ţinteşti după cele majore.
Dacă nu te superi,
încerc să mă concentrez. - Scuze.
Concentrează-te cât vrei, nu ai unde să te duci.
Mă aşteptam la un comentariu de genul acesta de la cineva fără o credinţă bine definită.
Cred câte puţin din fiecare. Sunt eclectic. Cu mintea deschisă.
În derivă, fără orientare.
În derivă fără un compas pe un ocean de posibilităţi ecleziastice.
Aruncat de vânturi încoace, încolo.
Am auzit o grămadă de vorbe şi încă tot nu ai făcut nimic.
Ambasadoarea ta Delenn are o vorbă minunată :
"Prin credinţă vei reuşi".
Şah. Şi cred că este
... mat.
Ivanova, spune.
Ambasadorul Kosh este pe cale să iasă din hiperspaţiu.
- Vrea să vă întâlnească în Cala 13. - Spuneţi-i că este în regulă. Sunt pe drum.
Pe mai târziu.
Căpitane.
Vrei să-mi spui unde ai învăţat mişcarea aceea ?
Inspiraţie divină.
Şi apropos de inspiraţie divină. Edward.
Edward, arată-i căpitanului ce mi-ai arătat şi mie.
Sunt sigur că dl căpitan are lucruri mai bune de făcut cu timpul său.
Nu acum.
Ce este ?
- Foarte frumos. - Îi tot spun că ar trebui să le vândă.
O lucrare de calitate ar putea să obţină un preţ bunicel
şi ordinul ar putea folosi cu siguranţă banii.
Dar el insistă să le dea cadou.
Bucuria vine mai întâi din crearea lor, apoi din dăruire.
Sunt binecuvântat.
- Chiar vă place ? - Da, categoric.
Ei bine, atunci când o voi termina, este a dvs. Dacă o veţi accepta.
Aş fi onorat. Mulţumesc.
Grozav.
Ambasadorule, aţi dorit să mă vedeţi ?
Da.
Formalităţi.
Ritualuri.
- Ar trebui să fiţi informaţi. - Informaţi despre ce ?
Întoarcere.
Bună, comandante. V-am spus că mă voi întoarce.
Proiectul Babylon era ultima şi cea mai bună speranţă pentru pace.
A fost un eşec.
Dar în anul războiului Umbrelor, a devenit ceva mai măreţ,
ultima şi cea mai bună şansă a noastră pentru victorie.
Este anul 2260. Locul : Babylon 5.
Traducerea - Crocodilu - SciFi Team www.scifiteam.ro
Când am plecat de aici acum o lună,
am găsit o navă dispusă să mă ducă la graniţa Imperiului Vorlon.
Nu a vrut să se apropie mai mult.
Deştept om. Nici o navă care a intrat în spaţiul Vorlon nu s-a mai întors.
De când am fost în contact cu ambasadorul Kosh, am fost chemată acolo.
Ştiam că mă vor lăsa să intru.
- Şi te-au lăsat ? - Nu la început.
Am rămas pe poziţie trei zile, transmiţând un semnal în teritoriul lor.
Nici un răspuns.
În cele din urmă, pilotul s-a enervat şi a vrut să se întoarcă.
I-am dat ultimii mei bani în schimbul unei capsule de salvare.
M-a lăsat acolo cu aer pentru cinci zile, mâncare şi apă.
Semnalul nu ajuta la nimic,
aşa că am încercat să transmit un apel telepatic în fiecare direcţie.
Cinci zile mai târziu, stăteam întinsă pe podea, aproape fără aer,
când o navă a venit lângă mine.
Probabil am leşinat în acel moment.
Următorul lucru de care îmi amintesc, eram pe planeta Vorlonilor.
- Haide, spune-ne despre ea. - Nu pot.
Aş vrea să pot, dar nu mi se permite
să vorbesc despre majoritatea lucrurilor pe care le-am văzut.
Restul, nu l-aţi crede oricum.
Ambasadorul Kosh spune că vei lucra pentru el de acum încolo.
- Asta a fost condiţia ca să fi eliberată sau... ? - Decizia îmi aparţine în întregime.
Voi fi staţionată aici, dar voi fi plecată în majoritatea timpului.
Îţi dai seama că mai devreme sau mai
târziu, Poliţia PSI îşi va da seama că te-ai întors.
Când se va întâmpla asta, vor veni după tine.
Dacă eşti singură, nu vom putea să te protejăm.
Nici nu va trebui. O va face el.
Oricum, ai trecut prin multe.
Arăţi în regulă, dar aş ca dr Franklin
să îţi facă o verificare completă ca să fim siguri.
- Dacă nu ai vreo obiecţiune. - Nu, nici una.
Voi trece pe la el de îndată ce mă cazez.
Mulţumesc.
Nimeni nu a fost pe planeta Vorlon şi apoi să se întoarcă.
Şi totuşi ea merge şi se întoarce
de parcă a fost în plimbare la magazinul de pe colţ.
Şi acum lucrează pentru Kosh.
Mai este şi altcineva la fel de îngrozit de asta ca şi mine ?
Şi ne putem ocupa de toate nevoile dvs pentru transferul datelor
pentru aproximativ jumătate din ceea ce plătiţi acum.
Şi veţi garanta acurateţea ?
Pentru ordinul nostru, munca este o ofrandă.
Un fel de rugăciune, aşa că trebuie făcută cum se cuvine.
1000 de ani în urmă, descopeream manuscrise, transcriam scripturi.
Acum facem asta.
Aşa câştigăm banii pentru a continua munca noastră principală de aici.
Care este... ?
Învăţarea tuturor numelor şi înfăţişărilor
lui Dumnezeu de la fraţii noştri ne-umani.
Dacă asta vă face fericiţi iar noi primim ce avem nevoie,
cine sunt eu să vă contrazic ?
Poţi să-i spui Fratelui Theo că am încheiat afacerea.
Mulţumesc. Va fi foarte mulţumit.
Voi suna la birou şi le voi spune că înceapă hârţogăraia.
Ar trebui să aveţi veşti de la ei în câteva zile.
Acesta este un talisman norocos interesant...
- Nu este al meu. - A căzut din geanta ta.
Nu îmi amintesc să-l fi pus acolo. Cred că mi-aş fi amintit de un trandafir negru.
Atunci se pare că ai un admirator secret.
Mă bucur că te-am văzut, Frate Edward.
Expediţiile Interplanetare sunt mândre să sponsorizeze
acest segment al ISN,
câştigător al şase Nebuloase de Platină.
Dle Garibaldi, speram să te găsesc aici. Am nevoie de o favoare.
- Spune. - O delegaţie comercială Minbari
va sosi aici săptămâna viitoare. Ştiu că vă anunţ cam târziu,
dar dacă aţi putea să le oferiţi nişte gărzi în plus...
- Nici o problemă. Consideră-o rezolvată.
Procesul criminalului Lester James Monroe a ajuns la final.
Aşteptam povestea asta. Măreşte volumul.
"... caz închis la ora 12:30"
"Juriul compus din 12 persoane
l-a găsit pe Lester James Monroe vinovat de comiterea a şapte crime
în timpul celor 10 zile de omoruri din New Vegas.
Hotărârea în acest caz...". - Bine.
Nu poţi să crezi cât de îngâmfat
era individul acesta în timpul procesului, ambasadorule,
nu parcă nimeni nu putea să-i facă nimic. Bine că l-au condamnat.
Şobolanul ăla nenorocit.
"Monroe a fost condamnat la moartea personalităţii.
Curăţarea minţii va avea loc luni la miezul nopţii,
după care îşi va petrece restul vieţii servind comunitatea pe care a rănit-o.
Alte ştiri..."
Închide.
Ştii, tipi ca aceasta mă fac să-mi fie dor de scaunul electric.
La naiba, câteodată cred că avem nevoie de bănci electrice
Ce înseamnă această "moarte a personalităţii" ?
A apărut atunci când toată lumea s-a
hotărât că pedeapsa cu moartea era o idee proastă.
În loc de asta, îi ştergi criminalului memoria.
Ştergându-i amintirile, distrugi personalitatea care a comis crimele.
Îi construieşti apoi o nouă personalitate şi apoi îl trimiţi undeva
unde nu se va întâlni cu familia victimelor sale.
După aceea, îşi va petrece restul vieţii
făcând muncă comunitară şi ajutând societatea.
Se spune că e mai uman şi că nu mai suprapopulează închisorile.
Dar tu nu eşti de acord.
Eu sunt un tip de genul ochi pentru un ochi, dinte pentru dinte.
Deci crezi într-un sistem care i-ar lăsa pe toţi orbi şi fără dinţi.
Nu pe toţi. Doar pe cei răi.
Respiră, te rog.
Ţine aerul înăuntru.
Şi...
dă-i drumul.
- Interesant. - Ce ?
Am realizat un profil medical înainte de a pleca.
Ai trecut prin multe de atunci :
lipsă de oxigen, stres, oboseală.
Dar conform analizelor, eşti mai sănătoasă decât atunci când ai plecat.
La naiba, după acest fişier, eşti în cea mai bună formă din ultimii cinci ani.
Cred că exagerezi puţin, doctore.
Da ? După fişierul tău, ai o lipsă de fier cronică.
Este o lipsă congenitală. A dispărut.
Apendicele tău umflat este acum de mărime normală,
iar o uşoară hernie pe care o aveai s-a vindecat cumva singură.
Mi-ar place să ştiu cum ai făcut.
Mi-ar face plăcere să-ţi spun, dar sincer nu am nici o idee despre ce vorbeşti.
Mi-ar place să mai rămân să povestim,
dar trebuie să mă duc să despachetez şi să mă apuc de treabă.
După examinarea dvs, este vreun
motiv pentru care nu aş putea face asta ?
Nu, nu încă.
Totuşi pare că există un nivel crescut de oxigen în sângele tău.
- Nu îmi dau seama de ce... - Atunci ar fi mai bine să plec.
Nu vreau să-l fac pe ambasador să mă aştepte.
Mă bucur că v-am văzut din nou, dr Franklin.
Îmi pare rău să vin direct la dvs pentru asta,
dar nu am vrut să-l alarmez pe Fratele Theo.
Şi dacă vor fi informaţi şi alţii...
Am înţeles.
Acolo, este chiar acolo.
Era aici. L-am văzut.
Cineva a scris, cu sânge...
- Poate a fost din cauza luminilor. - Nu, nu.
Stăteam chiar aici.
Scria : "Moartea umblă printre voi." Ştiu ce am văzut.
În regulă.
În regulă, dacă tu spui că era acolo, atunci
era acolo. O să-ţi caut un alt apartament pentru noaptea asta.
Oamenii mei vor căuta mâine aici şi o să vedem ce găsim.
- Este bine ? - Da.
În regulă.
Lyta Alexander, nu pot să cred.
Sugerez să-ţi iei mâinile, ambasadorule, sau nu le vei mai folosi pentru mult timp.
Am fost surprins să te văd, atâta tot.
Ştii că m-am gândit la tine chiar ieri ?
Sursele mele plătite mult prea mult îmi spun
că ai ajuns aici într-o navă Vorlon.
În zilele lor cele mai bune şi tot nu sunt o sursă de informaţii pe care te poţi baza
aşa că am zis : "Nu, nu poate fi ea."
Vorlonii nu iau autostopişti.
Nici măcar unul aşa atractiv ca tine.
Şi dacă erai tu, sigur ai fi trecut pe aici să îl saluţi
pe vechiul tău prieten, Londo. - Îmi pare rău, ambasadorule.
- Nu, Londo, te rog. - Dar am întârziat. Dacă vreţi să mă scuzaţi...
Ai fost pe planeta Vorlonilor, nu ?
Aş plăti foarte mulţi bani pentru o oră din timpul tău
ca să aflu ce ai văzut acolo.
Lyta, am înţeles că Poliţia PSI te caută.
Nu mi-ar place ca ei să te găsească.
Nici eu.
Pentru că nu mai fac parte din Poliţie.
Asta înseamnă că nu mai trebuie să mă supun regulilor lor.
Deci dacă cineva m-ar preda, l-aş găsi.
Şi înainte de a mă lua, i-aş
planta un coşmar atât de adânc în mintea sa,
unde nimeni nu l-ar găsi sau l-ar putea îndepărta.
Şi aceea persoană şi-ar petrece fiecare noapte pentru restul vieţii sale urlând.
Bine.
Şi păstrează-ţi ameninţările pentru tine !
Coşmaruri.
După cum a mers viaţa mea în ultimul timp, cine ar mai observa ?
Apreciez că v-aţi făcut timp să mă vedeţi, ambasadorule Delenn.
Printre oamenii mei este considerată o
onoare să ajutăm un adevărat spirit în căutarea cunoaşterii.
- Vă supăraţi dacă înregistrez ? - Nu, deloc.
Deci puteţi să-mi spuneţi câte ceva despre ceea ce cred oamenii dvs ?
Este...
Este destul de greu de explicat.
Noi nu credem într-un zeu individual sau în zei,
dar mai degrabă, noi credem că sufletul este...
Care este termenul corect ?
Un fenomen ne-localizat.
Nu sunt sigur că înţeleg ce vreţi să spuneţi.
Dacă aş proiecta o rază de lumină pe perete
aţi vedea lumină pe perete. Dar nu peretele este sursa luminii.
Vine de altundeva.
Sufletul este de asemenea o proiecţie.
Nu există în noi la fel cum nici lumina nu există în interiorul peretelui.
Dar acest înveliş este singura cale prin care îl putem percepe.
Noi credem că însuşi universul în sine este conştient
într-un mod pe care nu îl vom putea înţelege niciodată complet.
Este prins într-o căutare după sens.
Deci se rupe în părţi şi îşi investighează
propria conştiinţă în fiecare formă de viaţă.
Noi suntem universul care încearcă să se înţeleagă.
Pot să... ?
- Pot să vă întreb ceva ? - Bineînţeles.
Care este momentul definitoriu pentru credinţă al dvs, personal ?
Nu istoria, nu doctrinele, doar centrul emoţional.
Înainte de noaptea în care Domnul nostru a fost crucificat,
şi-a petrecut noaptea singur în grădina Ghetsimani.
Şi ştia că vor veni după el iar într-un moment de slăbiciune,
a întrebat dacă poate să scape de această povară.
Dacă ar fi putut să scape de durerea şi
de moartea care ar fi sosit odată cu dimineaţa.
Şi bineînţeles, nu a putut să scape,
iar soldaţii au venit în Ghetsimani.
Dar nu trebuia să rămână acolo când au venit.
Ar fi putut alege să plece,
să amâne inevitabilul cu câteva ore sau chiar zile.
Ştia ce se va întâmpla, dar a preferat să rămână.
Să se sacrifice şi astfel să mântuiască păcatele altora.
Este un moment uman foarte fragil.
Şi m-am gândit des la aceea noapte.
Şi sincer
nu ştiu dacă eu aş fi avut curajul să rămân.
Din nou, aş dori să-ţi mulţumesc pentru timpul acordat, ambasadorule.
Poate că ne vom continua discuţia peste câteva zile.
Mi-ar place să aud câte ceva despre Valen.
- Mi-ar face plăcere. - Şi mie.
Valen a fost cel mai măreţ dintre noi. Acum 1000 de ani a venit de nicăieri
şi a format Consiliul Gri care a adus pace poporului nostru.
Spuneau că era un Minbari, dar nu a fost născut Minbari.
- După al treilea... - Altă dată, Lennier.
Sunt sigură că Fratele Edward este obosit.
Da, puţin.
Din nou, vreau să vă mulţumesc.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Maro 17, vă rog.
- Scuze. - Este în regulă.
Alo ? Alo ?
Ajutaţi-mă ! Vă rog, în numele lui Dumnezeu !
Hei, Charlie.
- "Ai ucis-o, Charlie." - "Ai ucis-o."
Hei, Charlie !
- "Charlie !" - "Charlie !"
Charlie !
Edward, aici erai.
Ţi-am simţit lipsa la rugăciunea de dimineaţă.
Îmi pare rău, am uitat.
- Eşti bine ? - Nu, nu sunt.
S-au întâmplat nişte lucruri, Theo.
Lucruri teribile şi nu ştiu dacă sunt adevărate sau doar în mintea mea.
Seara trecută, într-un coridor, am văzut nişte lucruri
care m-au înspăimântat.
Am pierdut geanta.
- Ceea pe care mi-ai dat-o tu. Îmi pare rău. - O geantă poate fi înlocuită.
Acum sunt mai îngrijorat de tine.
Ai mai vorbit cu cineva despre asta ?
Cu dl Garibaldi, dar nu cred că el mă poate ajuta. Am...
Am nişte amintiri.
Amintiri ale unor lucruri pe care nu le-am
făcut niciodată sau nu cred că le-am făcut.
Nu ştiu de unde vin sau ce înseamnă.
Atunci poate e mai bine să le laşi în pace.
Nu pot.
Nu ştiu dacă îmi pierd minţile sau dacă...
Dacă ce ?
Nimic. Nu contează.
Vrei să rămân cu tine ?
Nu, este în regulă. Mă simt bine.
Computer, analizează următoarele date :
Fraza : "Moartea umblă printre voi."
Un trandafir negru.
Un nume : Charlie sau Charles.
O moarte : femeie. Ucisă.
Verifică înregistrările juridice de pe Terra şi coloniile asociate.
Procesare.
Timp necesar pentru analiză completă : patru ore.
Ai vrut să mă vezi ?
Da, căpitane.
Unul dintre călugării mei are nişte coşmaruri.
Are compasiunea mea, dar nu văd ce aş putea să fac eu...
Crede că sunt nişte amintiri pe care nu ştie de unde le are.
Amintiri ale unor lucruri teribile pe care l-ar fi făcut în trecut.
Când cineva se alătură grupului în New Mallory,
nu îi întrebăm multe despre trecutul lor.
Motivele pentru care ni se alătură, da. Motivele, credinţele lor.
Dar resursele noastre sunt limitate şi adesea
ne bazăm pe cuvântul celor care vin la noi.
Timp de opt ani, Fratele Edward a fost cel mai bun dintre noi.
A fost bun şi amabil.
A oferit ajutor şi confort tuturor celor care au avut nevoie
fără ezitare sau vreo aşteptare. Este un om bun şi decent.
Nu mi-ar place să descopere că într-un moment anterior al vieţii sale
a fost ceva foarte diferit.
- Nu pot să cred. Nu el. - Nici eu.
Şi sper...
Mă rog să mă înşel.
Dar nu am resursele ca să aflu.
Dvs aveţi.
După cum îl cunosc pe Edward, a început deja să investigheze singur.
Vreau să descoperiţi dvs primul.
Dacă nu este nimic, atunci este doar stresat.
Dacă există ceva în trecutul său,
atunci putem să-l ajutăm să treacă peste asta.
Trebuie să aflăm adevărul înaintea lui,
sau mă tem pentru viaţa lui
şi sănătatea lui mintală.
Frate Edward ?
Eşti în regulă ?
Mi-am pierdut geanta undeva pe aici.
Era un Centauri, poate că el a văzut-o.
Şi apoi voci, dar el nu era aici atunci.
Şi apoi cuvintele erau aici, dle Garibaldi, în sânge.
La fel ca în apartamentul meu.
Da.
Am primit un raport preliminar despre asta.
Laboratorul nu a găsit nici o urmă de sânge pe peretele tău.
I-am pus să caute după altceva, dar am crezut că ar trebui să ştii.
Spune-le să nu se mai chinuie.
De ce ar apărea o conştiinţă încărcată pe un raport de laborator ?
- Fratele Theo este... ? - Da, este ocupat în altă parte.
O să-i spun că l-aţi căutat.
Mersi.
O să anunţ despre geanta ta.
Dacă cineva a luat-o, o vom găsi când va încerca să o vândă.
Bineînţeles. Mulţumesc.
Analiză completă. Rezultat găsit.
Data : 3 Aprilie, 2251.
Locaţie : Colonia Terestră 3 din sistemul Orion.
Arată-mi.
La ora 12:05 azi noapte, moartea personalităţii a fost executată împotriva lui Charles Dexter,
cunoscut şi sub numele de Ucigaşul Trandafirului Negru,
pentru semnul specific pe care îl lăsa lângă fiecare victimă a sa.
Nouă oameni au fost ucişi de Dexter înainte de a fi găsit, arestat şi condamnat.
După ştergerea memoriei, Dexter va fi transportat în afara sistemului Orion
şi va fi pus la muncă pentru a servi
societatea pe care a rănit-o prin acţiunile sale.
Căpitane, tocmai am terminat analiza înregistrărilor. Este confirmat.
Fratele Edward a fost Charles Dexter,
cunoscut şi sub numele de Ucigaşul Trandafirului Negru.
Ce s-a întâmplat ? Cum de a ajuns într-o mănăstire ?
După ce i-au şters memoria, l-au transportat temporar acasă.
Se pare că a existat un incendiu şi s-a bănuit că a fost ucis.
Se pare că a supravieţuit cu nişte amintiri noi
şi cu o personalitate programată să servească societatea.
Ce loc mai bună să serveşti decât într-un ordin religios.
Exact. Căpitane, încă ceva.
Conform înregistrărilor staţiei, arhivele despre
Trandafirul Negru au fost accesate acum cinci ore.
Au fost accesate de computerul din apartamentul Fratelui Edward.
Ştie.
- Theo. - Edward ?
Edward.
Ce faci ? Te-am căutat.
Trebuie să vii cu mine.
Nu pot.
Nu mă pot întoarce, Theo.
Cum au putut să o facă ? Spun că este uman, cu milă.
Ştii ce înseamnă să te trezeşti într-o
zi şi să descoperi că eşti un monstru ?
- Un ucigaş ? - Ascultă-mă, Edward,
putem să reparăm asta. - Nu. Este prea târziu.
Dar dacă... ?
Dacă aş fi murit, Theo, fără să ştiu niciodată ce am făcut ?
Cum îmi pot mărturisi păcatele către Dumnezeu dacă nu ştiu care sunt ?
Mintea uită, dar pata rămâne pe suflet.
Sângele inocenţilor este încă pe mâinile mele.
Amintirile sunt creaţia altcuiva,
iar sufletul meu este sufletul unui ucigaş
şi tot ce am făcut a fost o minciună.
Nu este adevărat, Edward.
Ai ajutat oameni, ai ţinut la ei.
Nu este destul.
Cine ştie ce alte crime am comis de care nu au aflat niciodată,
de care nu îmi amintesc.
Sunt un ucigaş, Theo.
Trebuie să dau socoteală pentru păcatele vieţii mele anterioare
Trebuie să existe dreptate.
- Ştiu asta acum. - Edward. Edward !
Dacă îi ceri lui Dumnezeu să-ţi ierte păcatele, el ştie care sunt,
chiar dacă tu ai uitat.
Lasă-o în mâinile Sale.
La revedere, Theo.
Am găsit ceva. Am luat asta de la un tip
care încerca să o vândă în bazar. Este geanta Fratelui Edward. A uitat să
să-şi închidă înregistratorul după ce a
vorbit cu Delenn. Asta este un lucru bun.
A înregistrat nişte voci pe coridor
care Edward le credea că sunt din mintea sa.
Aşa că mi-am pus oamenii să verifice zona.
Cineva a intrat în sistemul de comunicaţii
şi l-a folosit ca să-l sperie.
Am găsit şi urmele unei substanţe pe peretele
apartamentului său care ar fi arătat
ca sânge pentru câteva minute, apoi ar fi dispărut.
Cineva este aici.
Cineva care vrea ca el să-şi amintească.
Dar nu este destul.
Pentru a desface o curăţire mentală
ca asta, ar fi nevoie de mai mult. Ar fi nevoie de...
- Un telepat ? - Da.
Dar Poliţia PSI are reguli împotriva desfacerii
curăţirilor mentale, deci trebuie să fie extraterestru.
A spus că un Centauri s-a lovit de el înainte de a o lua razna.
Centauri nu stau prin Nivelele Inferioare.
Găsiţi-l pe Londo, el trebuie să
aibă o listă cu toţi telepaţii Centauri de pe staţie.
S-a făcut.
Nu pot să cred asta. Adică, cine ar vrea să facă
asta intenţionat Fratelui Edward ? Ce vor obţine din asta ?
Poate că e ceva ce consideră că nu au
primit când a fost curăţat mintal în locul execuţiei :
Răzbunare.
Ştiam că veţi veni.
Am venit. Ne-a luat nouă ani ca să te găsim.
Dar am pus mâna pe tine.
Uite-te în jurul tău. Ştii cine suntem ?
Cred că da.
Sunteţi fii şi fiicele şi soţii femeilor pe care le-am ucis.
Ai scăpat de pedeapsă înainte.
Nu ai plătit pentru ce ai făcut. Dar asta se va schimba.
Dar am vrut să ştii ce ai făcut.
Am vrut să-ţi aminteşti totul, ca să ştii de ce am făcut-o.
Ca să fie proaspăt în mintea ta când vei ajunge în iad.
Şi acum că suntem aici, ei nu au curajul să facă ceea ce trebuie.
Dar eu am.
Ridică-te.
Cine te-a angajat ?
Îmi pare rău, dar informaţia este confidenţială.
- Îl vor ucide, nu-i aşa ? - Nu este problema mea.
Am avut o treabă. Şi asta e tot.
Ai ajutat la eliminarea curăţirii mentale pentru ca el să-şi aducă aminte.
O sarcină grea. Curăţirea a fost completă.
Din fericire, există multă redundanţă într-o minte.
Trebuie doar să cunoşti căile neurale umane suficient de bine
ca să le poţi găsi
şi să le stimulezi. - Uite, nu mai avem timp.
Îmi vei spune cine sunt şi unde sunt...
Sau ce ?
Ce o să faci, o să mă torturezi ?
Nu prea cred.
Nu ai jurisdicţie asupra telepaţilor Centauri, deci nu mă poţi aresta.
Şi nu poţi folosi un alt telepat pentru a extrage informaţia din mintea mea
pentru că Poliţia voastră PSI
are reguli care interzic această activitate.
Atunci avem o mică surpriză pentru tine.
Fă-o.
Dă-i drumul.
Dă-i drumul sau îţi voi arde fiecare sinapsă pe care o ai ?
Scuze.
O să fie bine. E doar leşinat.
Maro 42. Sunt în Maro 42.
Pe acolo. Să ne despărţim şi să căutăm în fiecare apartament.
Dumnezeule.
Aici ! Ajutor, aici !
Alertă medicală, Maro 42. Avem nevoie de o echipă, urgent.
Aici.
În regulă, l-am prins.
În regulă.
Uşor.
- L-ai prins ? - Da.
În regulă, încet şi uşor.
Încet şi uşor. Întindeţi-l.
În regulă.
Theo ?
Nu te mişca, Edward. Ajutoarele sunt pe drum.
E în regulă, Theo.
Ştiam că asta se va întâmpla.
Chiar i-am aşteptat să vină, deci
iartă-i că au făcut ce trebuia să fie făcut.
Întotdeauna am vrut să ştiu,
dacă aş fi avut curajul
să rămân în grădina din Ghetsimani.
Acum ştiu, Theo.
Acum ştiu.
Căpitane, ar trebui să vedeţi ceva.
L-am prins încercând să fugă prin spate.
Are sânge pe mâini şi pe cămaşă.
- Tu ai făcut asta ? - Da, nu o neg.
A meritat. După toţi aceşti ani.
- Ucigaşul acela nenorocit... - Căpitane ! Căpitane, haideţi ! Înapoi !
Duceţi-l în celulă. Acum ! Mişcaţi-vă !
Căpitane, calmaţi-vă. Calmaţi-vă !
Theo...
... mi-e teamă.
Există suficientă iertare pentru ceea ce am făcut eu ?
Întotdeauna, Edward.
Întotdeauna.
Ţine-mă de mână.
Prin misterele mântuirii noastre,
fie ca Dumnezeu preaputernicul să te
elibereze de pedepsele acestei vieţi
şi în viaţa care va urma.
Fie ca să-ţi deschidă porţile paradisului
şi să te primească în locul fericirii eterne.
Tată, uite-te cu compasiune la servitorul tău, Edward,
care a avut încredere în promisiunile tale.
Primeşte-l în pace în regatul tău.
Prin autoritatea care mi-a fost încredinţată,
îţi ofer iertare deplină şi mântuire pentru toate păcatele tale.
În numele Tatălui, Fiului şi al Sfântului Duh.
Amin.
Bine ai venit înapoi. A fost o călătorie scurtă.
Treburile ambasadorului nu sunt de obicei foarte complicate.
- Mulţumesc că ai păstrat zona liberă. - Nici o problemă.
Acum, să evit înregistrarea acestor
evenimente va fi o problemă, dar pot să am grijă de asta.
Vorbind de ambasadori, am avut nişte întrebări de la Londo.
Este supărat pe un telepat anume care l-a abuzat pe unul de-al lor
acum două săptămâni. I-am spus cât am putut.
Cred că o să fie bine.
Omul care l-a ucis Fratele Edward, va fi judecat ?
S-a terminat de mult. Nici măcar nu şi-a negat fapta.
La naiba, era mândru de ceea ce a făcut.
S-a dat sentinţa acum câteva zile.
Deci, ce s-a întâmplat ?
Mă uitam printre bunurile lui Edward când am găsit asta.
Ştiu că ar fi vrut să o aveţi dvs.
Mă tem că nu a avut ocazia să o termine.
Îi iei viaţa unui om, amintirile, drept pedeapsă pentru crimele sale.
Tot nu este destul.
Unde se termină răzbunarea şi începe dreptatea ?
Iertarea este un lucru greu, nu e aşa, Theo ?
Nu cred că poate fi ceva mai greu.
Voi păstra asta la loc de onoare.
Mulţumesc.
Frate Theo, sunt gata să plec acum.
Bine.
Te conduc la navă.
Căpitane, acesta este Fratele Malcolm.
Tocmai s-a alăturat grupului sub nişte circumstanţe neobişnuite.
L-am cerut anume pe el când am aflat că vrea să-i slujească pe alţii.
Este pe cale să plece la mănăstirea de acasă
unde va fi antrenat...
antrenat bine.
Este tot ce am vrut să fac în viaţa mea, de când îmi aduc aminte.
Este o onoare să te cunosc, căpitane.
Am auzit multe despre dvs.
Scuză-l pe căpitan, Malcolm.
I-ai întrerupt şirul gândurilor.
Cred că spuneai că iertarea este un lucru greu,
dar e ceva spre care trebuie să ţintim.
Nu este aşa, căpitane ?
Ba da.
Da, aşa este.
Mult noroc. Sper că lucrurile vor merge bine.
Sunt singur că da. Mulţumesc, dle.
Trebuie să plecăm acum vei pierde zborul.