Acesta este primul. Ne va lua mult timp să aducem nivelul comerţului
unde era înainte de a ne desparte de Terra.
Deocamdată, avem nevoie de taxele de
andocare, dar suntem extrem de ocupaţi.
Un lucru este sigur.
Nu putem să ne tot bazăm pe Minbari pentru protecţie.
Trebuie să ne creăm o bază mai largă de suport.
Şi tu te-ai gândit la ceva.
Întotdeauna, comandante. Întotdeauna.
Cum adică 100 de credite ?
Adică mai mult de 99 şi mai puţin de 101.
Ce, ai o problemă cu auzul sau cu matematica ?
Auzi, nu pot acum să mă contrazic cu tine. Sunt oameni care mă aşteaptă.
Preţul este de trei ori faţă de preţul normal
de expediere al unui pachet de dimensiunea asta.
Asta era înainte de a avea o revoluţie aici.
Acum, în părticica mea din Forţele Terestre,
poşta încă se mai trimite.
Dacă trebuie să folosesc uşi secrete, transportoare
extraterestre şi canale ascunse pentru a trimite coletele,
atunci asta voi face pentru că este treaba mea.
Nici ploaia, zăpadă sau meteoriţi, nici vreo invazie extraterestră, nici...
- Asta e jecmănire. - Sunt afaceri.
Vezi tu, când costurile mele cresc, se reflectă asupra clientului.
Adică tu.
În cazul în care acesta era un alt concept cu care ai probleme.
Asta e cutia mea.
Nu, este proprietatea Serviciului Poştal al Alianţei Terestre.
Dacă sari cu 100 de credite, atunci este cutia ta.
Ascultă, este ultimul pachet pe care
îl voi primi de pe Terra pentru mult timp.
Are mozzarela, anşoave,
usturoi, piper.
Da ?
Ce fel de piper ? Beţe lungi sau scurte ?
- Beţe cam atât de lungi... - Da ?
Dă-mi cutia.
Şi să-mi încalc jurământul către oficiul
poştal ? Mai bine aş muri. Următorul.
Toţi pasagerii care debarcă spre Babylon 5,
vă rugăm să vă îndreptaţi spre Cala 7.
Toţi pasagerii care debarcă spre Babylon 5,
vă rugăm să vă îndreptaţi spre Cala 7.
Proiectul Babylon era ultima şi cea mai bună speranţă pentru pace.
A fost un eşec.
Dar în anul războiului Umbrelor, a devenit ceva mai măreţ,
ultima şi cea mai bună şansă a noastră pentru victorie.
Este anul 2260. Locul : Babylon 5
Traducerea - Crocodilu - SciFi Team www.scifiteam.ro
Ai dreptate. Pare că este gripa Banta.
În regulă, vreau ca toată lumea de pe acest nivel să fie vaccinată.
Cred că am găsit-o suficient de repede pentru a preveni răspândirea.
Dar aceştia doi vor trebui să meargă în laboratorul de izolare,
până când voi şti dacă au trecut de faza contagioasă.
Te superi dacă vin şi eu ?
Devin agitaţi printre străini.
Da, nicio problemă.
Cum de ai descoperit asta atât de repede, Marcus ?
În mod normal, semnele gripei Banta nu se
arată decât atunci când eşti deja contagios.
Majoritatea acestor simptome nu ar fi fost vizibile ieri.
Gripa Banta este contactată în mod normal mâncând
mâncare extraterestră care a fost
amestecată cu mâncare umană şi fermentată.
I-am văzut mâncând dintr-un coş de gunoi
şi am recunoscut bucăţile pe care le
ştiam de pe vremea când am stat pe o colonie Drazi.
E suficient de rău că trebuie să trăiască în
felul acesta în primul rând, fără să trebuiască să se mai şi îmbolnăvească.
O mulţime de persoane de pe aici cred că vagabonzii primesc ce merită.
Se gândesc că e mai bine să-i lase să moară...
Şi astfel să elimine surplusul de populaţie.
Dickens.
Ştii, obişnuiam să cred că e groaznic că viaţa e atât de nedreaptă.
Atunci m-am gândit : "Nu ar fi mult mai rău dacă viaţa ar fi corectă ?
Şi toate lucrurile teribile care ni s-ar
întâmpla ar fi din cauză că le merităm ?"
Aşa că acum mă consolez cu ostilitatea şi incorectitudinea universului.
Confirmat, Naveta 1. Aveţi permisiunea de andocare.
Nu îţi fă griji, vor fi în regulă.
Am observat insigna pe care o porţi.
Toţi ceilalţi Rangeri poartă una, dar nu ştiu ce înseamnă.
Cele două imagini de pe părţi,
un om şi un Minbari.
Se unesc împreună în centru pentru a simboliza
cele două jumătăţi ale sufletelor noastre
care se unesc împotriva inamicului comun.
Această bijuterie ?
Minbari îi spun Isil'zha. Înseamnă "viitorul".
Naştere. Începuturi. Răsăritul unei noi perioade.
Isil'zha.
Îmi place.
Este un limbaj subtil pentru nişte oameni subtili.
Mi-a luat ani de studiu ca să înţeleg părţile fundamentale.
Minbari spun că singura cale de a înţelege
lupta este să înţelegi limba.
Războiul este atât un concept, cât şi acţiune.
Ce altceva te-au învăţat ?
Încântare..
Respect. Compasiune.
Pentru că acţiunile noastre să fie pure, ele trebuie să aibă
îndrumare, determinare, răbdare şi forţă.
Mă tem că încă mai lucrez la răbdare.
M-au învăţat cum să trăiesc,
cum să respir, cum să mă lupt şi cum să mor.
Şi mi-au arătat teroarea.
Cum să o folosesc.
Şi cum să o înfrunt.
Cred că aş vrea să aud mai multe despre asta.
Nu, nu ai vrea.
Îmi cer scuze, dle. Scanerele noastre au detectat o violare a regimului armelor.
Puteţi să veniţi aici, vă rog ?
Ce naiba ?
Nu vrem să vă facem rău.
Doar daţi-ne sabia, domnule.
Domnule ? Domnule ?
Am fost plecat atâta timp ?
Aţi uitat tot ?
Sunt Arthur, fiul lui Uther Pendragon şi rege al Britonilor.
Nimeni nu îmi va lua sabia Excalibur şi va mai trăi după aceea.
Aşteptaţi !
Lăsaţi-mi-l mie.
Este în regulă. Lăsaţi-l să încerce. Este în regulă.
Scuzele mele, stăpâne.
Nu am fost înştiinţaţi de întoarcerea d-voastră.
Oamenii aceştia nu vă doresc răul.
Accentul tău. Eşti un britanic.
Da, stăpâne. Am plecat de pe frumoasa noastră insulă acum câteva generaţii,
dar rădăcinile au rămas.
Vă rog, veniţi cu noi.
Vom trimite vorbă către Galahad şi Lancelot...
Galahad este mort.
Lancelot este mort.
Guinevere şi Percival, chiar şi Mordred, toţi sunt morţi.
Am lipsit mult, foarte mult, dar nu sunt nebun.
Atunci pune deoparte sabia.
Eşti printre prieteni aici, Arthur.
Este în regulă.
Mă ocup eu de aici.
- Eşti sigur ? - Îmi asum întreaga responsabilitate.
- Cine este acesta ? - Un doctor.
Nu am nevoie de un doctor, aşa că i-aţi lipitoarele de aici.
Am....
Am întârziat puţin, asta e tot.
Călătoria ta a fost lungă.
Doreşte doar să se asigure că eşti sănătos.
Căpitanul nostru i-o cere.
.
Dacă refuzi,
prietenul meu va fi pedepsit aspru pentru că nu şi-a îndeplinit ordinele.
Foarte bine.
Am fost tratat, împuns şi vindecat de cele
nouă surori din anul Domnului 1515.
Ce mai contează încă un tămăduitor după asta ?
Condu-mă, te voi urma.
- Te-ai uitat peste lucrurile lui ? - Da, doctore.
Fără carte de identitate, fără acte de călătorie.
Nimic care să ne poată spune cine este în realitate.
Probabil şi-a aruncat cartea de
identitate înainte ca "Asimov" să andocheze.
Verifică-i amprentele şi ADN-ul. Vom avem noroc.
Da, doctore.
Este vreo problemă ?
Nu, nicio problemă.
Nu crezi că sunt cine spun că sunt, nu ?
Nu eu trebuie să decid asta.
Ba da.
Vorbeşte sincer.
În regulă.
Dacă eşti cine spui că eşti,
cum ai ajuns aici ?
La 700 de ani de când ai murit.
Nu sunt sigur.
Ultimul lucru pe care mi-l amintesc
este când eram pe câmpul de luptă de la Camlan.
Fratele meu, Sir Bedivere, m-a
luat din calea ţăranilor aceia care jefuiau corpurile cavalerilor mei căzuţi.
Era doar vina Regelui Maelgwn.
Dacă nu s-ar fi aliat cu Mordred, când Lancelot era plecat din ţară
şi Sir Gawain mort,
vechea rană...
s-a redeschis.
Eram pe moarte.
De trei ori i-am cerut lui Bedivere să înapoieze Excalibur Domniţei Lacului.
Nu puteam să mor până atunci.
Până când a făcut într-un final ce i-am cerut, era aproape prea târziu.
Apoi...
o barcă a apărut la mal,
cu trei regine şi nouă surori.
M-au dus pe insula Avalon ca să mă vindec.
Mi-au spus că voi dormi un timp,
dar că mă voi întoarce când va fi nevoie mai multă de mine.
Nu sunt sigur cum am ajuns aici.
Dar dacă sunt acum aici, este din cauză că este nevoie de mine aici şi acum.
Cine crede că e ?
Arthur. Regele Angliei.
Fiul lui Uther Pendragon, moştenitorul tronului Angliei
şi singurul om căruia îi este permis să mânuiască Excalibur.
Nu a existat Regele Arthur. A fost doar o poveste, atât.
Nu chiar. Există suficiente dovezi ca să ateste că s-ar putea să fi fost
o persoană reală în spatele poveştilor.
Oricum ar fi, este destul de clar că tipul acesta nu este Arthur.
Oricât de interesantă ar fi această
diversiune acum, prima noastră grijă acum
ar trebui să fie să terminăm acest tratat. Acum, Michael...
Ştii, Vorlonii au fost pe Terra.
Şi din când în când, au luat pe cineva din timpul sa,
l-au prezervat până când a fost nevoie de el şi apoi l-au reînviat.
Recenta ta întâlnire cu dl. Sebastian, de exemplu.
Nu vorbeşti serios.
O barcă a apărut şi l-a luat pe Arthur
într-un loc unde a fost vindecat şi prezervat.
Un loc de unde se va întoarce când va fi nevoie mai multă de el.
Legendele sunt legende pentru că au o anumită putere asupra noastră.
Şi ideea unei legende care intră pe uşa din faţă, este...
Nu. Nu este Arthur.
Tiparele sale lingvistice sunt prea
contemporane, vocabularul său este greşit.
Întrebarea pe care ar trebui să ne-o punem
este ce l-a făcut să o ia razna ?
I-am scanat sistemul neural, este intact.
Deci orice nu merge bine, este funcţional. Nu este nimic organic.
S-ar putea să fie rezultatul
unei traume sau a unei căderi nervoase sau...
Ce lucru teribil trebuie să i se fi întâmplat ca să-l arunce cu 1700 de ani în trecut
că să-şi găsească pacea şi sensul ?
- Franklin. - Doctore,
pacientul care era în Infirmeria 1, nu ştiu ce s-a întâmplat. A evadat.
- Ce te frământă, bătrâno ? - Au luat-o.
Ar fi trebuit să ştiu că se vor întoarce mai devreme sau mai târziu.
Întotdeauna iau de la noi.
Ştiu că Paza nu se va implica.
Era o poza a soţului meu.
A murit imediat după ce am venit aici căutând o viaţă mai bună.
Când au luat restul, au găsit-o.
De ce ar lua o poză ?
Pentru ramă. Este foarte scumpă.
Mi-a spus să o vând, dar nu am putut.
Era ultimul lucru de la el care mi-a mai rămas.
Ochi atât de frumoşi ca ai tăi nu au fost destinaţi pentru plâns, dragă doamnă.
Şterge-ţi lacrimile şi spune-mi unde îi pot găsi pe aceşti oameni.
Tot ce ai cerut. Aici.
Cum pot să fiu sigur că i-ai contactat pe toţi ?
Sunt un om de cuvânt.
Vrei să plăteşti jumătate acum şi
jumătate după ce o verifici ? E în regulă.
Nu o să stric asta.
Aduc mesaje din şi înspre oamenii tăi de pe Narn
şi nici unele nu conţin informaţii secrete sau ceva de genul acesta.
E o afacere bună.
Cred că da, dat fiind preţul pe care-l plătim ca să trecem de Centauri.
Eu...
Ţi-am spus,
100 de credite până ieri sau te batem de te ia naiba.
De ce mă pui să fac asta ?
De ce mă pui să fac ce ştim amândoi că voi face ?
Daţi-i drumul acelui om !
Ce fel de oameni îi atacă pe cei slabi şi săraci ?
Sau care fură de la femei bătrâne ?
Laşi, cred.
Mai bine ascunde băţul acela până nu o să ajungi să-l mănânci.
Aveţi ceva ce nu vă aparţine.
De fapt, cred că aveţi mai multe lucruri care nu vă aparţin.
Dar să începem cu o poză şi cu o ramă.
Vă poruncesc să mi-o daţi sau să suportaţi consecinţele.
Consecinţele ?
Uite-ţi aici consecinţele.
Supuneţi-vă...
sau veţi muri.
Nici o şansă.
Am prieteni. Vezi ?
Este în regulă !
Şi el are.
Vreau ca fiecare nivel să fie verificat. S-ar putea să încerce să plece de pe staţie.
Este înarmat, deci trebuie considerat periculos. Nu vă apropiaţi prea mult.
Dacă găsiţi ceva, anunţaţi-mă.
Am ceva de făcut.
Pe G'Quan, nu îmi aduc aminte de ultima oară când m-am luptat în felul acesta.
Fără ambiguităţi morale.
Fără lupte fără speranţă împotriva unor forţe superioare şi antice.
Erau tipii răi, după cum spuneţi voi.
Noi eram cei buni.
Şi au făcut un zgomot foarte plăcut când au căzut pe podea.
Este greşit ca cei puternici să-i prade pe cei slabi.
Aceasta a fost ideea de bază a Mesei Rotunde.
Să repare nedreptăţile.
Să promoveze o societate guvernată de legi, nu de arme.
Bine spus !
Acesta este scopul pe care Dumnezeu şi Coroana mi l-au stabilit.
Nu pot să îndeplinesc asta dacă sunt închis într-o cameră.
Nu, bineînţeles că nu. În ce cameră ?
Simt în tine un spirit de luptător, dar şi maniere şi o educaţie rafinată.
- Ei bine... - Cavalerii mei erau oameni ca tine.
Mă rog, nu exact ca tine.
Ochii nu erau atât de...
Dar nu contează.
Ai fost primul care mi-ai sărit în ajutor.
Şi vei sta la dreapta mea la noua Masă Rotundă.
Şi...
vei fi cunoscut ca Sir G'Kar.
Cavalerul Roşu.
Nu ştiu. Nu ştiu dacă ar trebui să facem asta.
Sunt lucrurile mele.
Nu îţi fă griji, vom lăsa bani pentru cât ar fi costat.
De ce eşti atât de agitat ?
Ne-am luptat împotriva întregii Alianţe
Terestre şi a două grupe de crucişătoare.
Da, dar aceasta este oficiul poştal. Am putea intra în mare bucluc.
O să vă coste încă 20 de credite încuietoarea.
Şi voi raporta asta către şeful oficiului.
Da.
Ţi-am spus.
Te superi dacă îţi pun...
o întrebare ?
Deloc, bunul meu tovarăş de arme.
Pari că iei lupta foarte personal.
De parcă ceea ce ar fi făcut te-ar fi jignit.
Aşa este. Pe câmpul Camlan,
cavalerii mei erau fie morţi fie pe moarte.
Când răsăritul s-a ridicat peste pământul însângerat,
i-am văzut pe alţii trecând printre ei,
ca nişte fantome apărute din morminte blestemate.
Le furau săbiile, bijuteriile, însemnele, inelele.
Cavalerii erau acolo din cauza mea.
Eu am fost responsabil.
Eşti în regulă ?
Da.
A fost un vis, atât.
Nu am dorit lupta.
Cu forţele noastre înjumătăţite,
nu am putut să-l înfruntăm pe Mordred, aşa că
m-am întâlnit cu el la Camlan pentru a negocia un armistiţiu
şi pentru a obţine timp ca Lancelot să se întoarcă cu întăriri.
Am stat acolo în câmp deschis.
Fiecare dintre noi avea 14 cavaleri de partea sa.
Armatelor noastre li s-a spus să privească
şi să atace dacă cineva va ridica sabia.
Tocmai terminasem negocierile,
când unul dintre cavalerii lui Mordred a
văzut o viperă pe cale să atace, aşa că şi-a scos sabia.
Ceilalţi l-au văzut
şi au început omorurile.
A fost o neînţelegere.
O interpretare greşită.
Uite ce ne-a costat.
Arthur ? Te-am căutat.
Dl Garibaldi este îngrijorat.
Dl. Garibaldi este întotdeauna îngrijorat.
Am auzit ce ai făcut şi o respect.
Dar dacă nu vii cu mine, vom avea necazuri.
Garantez eu pentru el.
Am văzut totul. Pentru că am fost acolo.
Am participat. Am fost...
Şi chiar că au scos un zgomot plăcut când au căzut.
Sau am spus asta deja ?
Arthur, este singura cale.
Foarte bine.
Sunt chiar obosit.
Mi-ar prinde bine nişte odihnă.
Vei veni cu noi, Sir G'Kar ?
Bineînţeles, după tine.
Sir Gawain a avut aceeaşi problemă, ştii ?
- Chiar ? - Da.
Când venea dimineaţa, adesea ne uitam o dată la el
şi îi spuneam Cavalerul Verde.
Haide.
S-au întâmplat multe de când ne-am întâlnit ultima dată aici.
Ne-am proclamat independenţa faţă de Terra
şi mulţi dintre voi vă aflaţi în război cu ceilalţi.
Aşa că întrebarea se pune,
poate acest loc să continue să-şi servească scopul ?
Ei bine, răspunsul este da.
Dar doar cu ajutorul vostru. Comandante ?
Suntem dispuşi să vă oferim un târg.
Babylon 5 mai are încă multe de oferit.
Suntem un centru de călătorii, comerţ şi finanţe.
Suntem încă consideraţi teritoriu neutru.
Iar dacă războaiele dintre voi continuă, unii
poate veţi dori să ne folosiţi pentru negocieri de pace.
Am fi fericiţi să facem asta.
În schimbul cooperări noastre,
vă cerem ca guvernele voastră să ia parte la apărarea Babylon 5.
Evident, vom face tot ce putem pentru a ne asigura că nave din două
părţi aflate în luptă nu vor face parte din apărare în acelaşi timp.
Tratatul Babylon vă serveşte interesele voastre precum şi pe ale noastre.
Detaliile sunt trecute în dosarele pe care vi le-am dat.
Sperăm că le veţi analiza şi vă veţi gândi la propunerea noastră.
Vă mulţumesc foarte mult.
Cred că am reuşit să-l calmez pe dl. Garibaldi despre prietenul nostru.
G'Kar confirmă că nu a făcut nici o faptă ilegală.
De fapt a rezolvat una şi a prevenit alta.
S-a întâmplat ceva ?
Am luat nişte mostre de ADN de la Arthur,
în cazul în care am putea găsi ceva în arhivele genetice.
Vezi tu, fiecare persoană care se înrolează
în Forţele Terestre are secvenţa de ADN
scanată şi înregistrată pentru identificare...
A făcut parte din Forţele Terestre ? Ce făcea ?
Uite-te.
Nu îi poţi arăta asta.
Marcus, acesta este el.
Nu îmi pasă. Îl va ucide.
Aşteaptă. Să fim înţelegători, în regulă ?
Acesta este primul pas spre vindecare.
Nu putem să-l lăsam să se plimbe pe aici crezând că este Regele Arthur.
- De ce nu ? - Pentru că acesta este adevărul.
"Mai bine iluzia care ne bucură decât 10000 de adevăruri."
Aleksandr Pushkin, da.
Lasă adevărul să moară de data asta, Stephen.
Lasă-l să fie Arthur. Lasă-l să fie cine vrea !
Am obligaţia să-l ajut.
Dacă îl confrunt cu asta,
s-ar putea să iasă din starea în care este.
Jurământul tău hipocratic spune : "Să nu faci rău."
Dacă faci asta, vei face mult rău, Stephen.
- Stephen ! - Îmi pare rău.
Trebuie.
Arthur ?
Îmi pare rău. Nu am dormit bine azi noapte.
Am avut din nou visele.
Vise teribile.
Vechile răni nu sunt atât de bine vindecate precum am crezut.
Te-am întrebat despre poză.
Pare un om decent şi onorabil, dar nu îl cunosc.
Tu eşti.
Nu, eu...
Nu cred.
David Mclntyre, 52 de ani...
număr serial R27 A59.
Lăsat la vatră din Forţele Terestre pe 9 Februarie, 2253.
Steaua de Argint pentru curaj.
Ai luat parte la Bătălia Liniei.
Douăzeci de mii dintre cei mai buni soldaţi
ai noştri au participat şi doar puţin peste 200 au supravieţuit.
Spune aici că ai fost sergent pe Prometheus.
Prometheus ?
Existau romani care mai trăiau în ţara
mea, care erau însuraţi cu femei britanice
şi care au adus cu ei legende din Grecia.
Prometeus a adus focul de la zei. El...
Acest Prometheus a fost prima navă care s-a întâlnit cu Minbari
acum cincisprezece ani.
A avut loc o neînţelegere.
Minbari s-au apropiat cu tunurile deschise.
Este un semn de respect.
Căpitanul a interpretat asta ca o ameninţare. S-a panicat.
8000 de km, 7000...
Se apropie, au tunurile deschise. Repet, tunurile sunt deschise.
Estimaţi un vector de atac.
Din cauza acestei interpretări greşite, a ordonat echipajului să atace.
Bateriile anterioare, deschideţi focul.
Asta nu are nimic de-a face cu mine.
Atacul a distrus două nave Minbari şi l-a ucis pe liderul lor, Dukhat
şi a început războiul Terra-Minbari. Tu ai fost sergent la tunuri.
- Tu ai tras acele lovituri. - Nu !
Sabia care a lovit vipera a fost cea care a început lupta.
Nu, nu a fost o sabie, a fost o navă.
O sabie ! Lumina care a strălucit pe lama ei !
Comisia de evaluare te-a absolvit de orice responsabilitate,
pentru că ai urmat ordinele ofiţerului tău superior.
În profida crizelor de depresie
care au devenit tot mai lungi şi intense,
ai fost adus înapoi în forţele active.
Aveam nevoie de toată lumea atunci.
Şi ai ajuns până la capăt.
Te-ai oferit voluntar pentru Bătălia Liniei,
cu toate că ştiai că este o misiune sinucigaşă.
Acest...
... om la care vă referiţi.
Nu trebuia să supravieţuiască.
Un sfert de milion de bărbaţi şi femei morţi pe câmpul de bătălie
... la...
... Camlan.
- Nu, nu Camlan. - Nu, nu Camlan.
Au murit în războiul cu Minbari.
- Eu am fost responsabil. - Nu.
Responsabil pentru cavalerii mei şi pentru
cei care m-au urmat în luptă.
Şi armura lor nu era suficient de puternică pentru a-i proteja.
Caii lor...
Caii lor ardeau !
Vechea rană...
Vechea rană, da.
Durerea amintirii. Este în regulă acum.
Îi poţi face faţă. Îi vom ţine piept împreună.
Nu, nu mă voi putea odihni niciodată.
Durerea nu va dispărea niciodată.
Trebuie să returnez Excalibur Domniţei din Lac.
Nu am...
Nu am ştiut.
Nimeni nu a ştiut.
Nu aveai de unde să ştii.
Corpuri...
Măcelurile....
Muribunzii....
Corpuri care pluteau...
... ca stelele.
Greşeala mea.
Merită să moară.
Greşeala mea.
David ?
Mă poţi auzi ?
David ?
- Ceva noutăţi ? - Tocmai am primit veşti de la ambasadorul Drazi.
- Este purtătorul de cuvânt al Ligii. - Da.
Câţiva dintre ei au refuzat să semneze tratatul de apărare reciprocă,
dar restul au semnat.
- Avem destui ca să funcţioneze ? - Şi încă în plus.
Dumnezeule, e aproape destul ca să
te facă să începi să crezi în miracole, nu ?
Da, dle. Aproape.
De ce ? Ce s-a întâmplat ?
Ai crede că aş fi învăţat într-una din zilele
acestea că nu pot rezolva totul, dar nu se întâmplă niciodată.
Şi acum...
I-am dat înapoi sabia.
M-am gândit că poate îl ajută, dar nu a făcut-o.
Un lucru pe care nu îl înţeleg,
de ce a venit aici ?
Nu a fost din întâmplare.
S-a suit într-un transportor, a cumpărat un bilet.
Trebuie să fi existat un motiv, chiar
dacă nu l-ar fi putut admite faţă de el însuşi.
Sigur avea legătură cu aniversarea atacului său asupra Minbarilor.
- Aici a început totul. - După tine, da.
Încă mai crede că a fost o sabie.
Ei bine, o navă, o sabie, care e diferenţa ?
Nici una.
- Excalibur. - Simbolul regelui.
Dar în cazul acesta,
simbolul navei şi al durerii sale.
Care este povestea lui Sir Bedivere ?
Călătoria lui Arthur a început când Domniţa Lacului i-a dat Excaliburul.
Când a fost pe moarte, i-a cerut lui
Bedievere să ducă sabia înapoi Domniţei Lacului.
Doamnele nu puteau să-l ducă în Avalon,
nu puteau să-l vindece până când nu se făcea asta.
Trebuia să facă cercul complet, până unde a început totul.
A spus că nu va cunoaşte pacea sau odihna
până când Domniţa nu va lua Excalibur,
povara regelui.
Durerea regelui.
De aceea a venit aici.
Să găsească pe cineva care să-i ia durerea.
Da...
dacă acesta este Excalibur şi tu eşti Bedivere, cine este Domniţa Lacului ?
Ştiam eu că îţi vei reveni mai devreme sau mai târziu.
100 de credit nu sunt prea multe dacă te gândeşti puţin, nu ?
Da, dle, primul lucru pe care l-am învăţat a fost să nu mă pun cu oficiul poştal.
Vei pierde de fiecare dată.
În regulă, să vedem... unde e... ?
Unde e cutia aia ?
Poftim.
Scuze, umor de poştaş.
Aşteaptă. Îl aduc pe al tău.
Poftim.
Mai pot face ceva pentru tine ? Nişte timbre ?
Nu, mersi.
Ca să nu uit...
Îţi dai seama că am tăiat orice contact cu Terra, da ?
Bineînţeles că da. Nu ai de-a face cu un prostăc, ştii ?
Şi dacă voi nu aţi fi făcut asta, preţurile nu ar fi crescut, nu ?
Mă gândeam, înainte de a ne separa,
chiria pentru acest loc, apartamentul tău, totul era plătit de Terra, da ?
Dar de vreme ce ei nu mai sunt,
cine plăteşte pentru toate acestea acum ?
Eu... Ştii...
Acum...
aş putea să fiu convins să uit asta pentru creşterea moralului oamenilor
când primesc corespondenţă de acasă, dar...
- Cât ?
101 credite.
Nu e atât de mult dacă stai să te gândeşti, nu ?
Aş vrea să spun că asta a fost o idee bună.
Este ceea ce vreau să fac.
Cred că este ceea ce trebuie să fac.
Oamenii mei vor avea grijă de el, doctore.
Va fi binevenit şi va fi pus într-o poziţie cu autoritate în rezistenţă.
Are idei bune pentru a-i ajuta pe cei nevoiaşi,
despre organizarea celorlalţi în ceva mai
bun şi mai nobil decât ceea ce au fost înainte.
Avem mare nevoie de astfel de idei. Şi de astfel de oameni.
O nouă Masă Rotundă.
Mă rog, cred că am auzit şi alte idei mai proaste la vremea mea.
Mi-aş fi dorit doar să mai rămâi puţin până când suntem siguri că eşti bine.
Doctore...
... sunt vindecat. Sufletul şi corpul sunt împreună.
O călătorie s-a încheiat şi o alta începe.
Îmbarcarea are loc acum pentru transportorul Bokalla.
Este nava noastră. Te conduc.
Mulţumesc, doctore.
Ai grijă.
Şi tu.
- Unde ai fost ? - Urăsc despărţirile.
Am vrut doar să-l urmăresc cum pleacă şi să-mi aduc aminte de Arthur.
Acolo de unde vin oamenii mei, povestea sa are o mare putere.
Îmi va lipsi.
Chiar dacă nu era Arthur ?
Ai grijă.
Imediat o să spui că el nu e Merlin.
Merlin era un mare învăţător, ştii ?
- Nu ascult asta. - Se spunea că a îmbătrânit invers.
Aşa putea prevesti viitorul, din cauză că şi-l amintea.
Ceea ce înseamnă că venea din viitor.
Poate că l-a pus pe Arthur să formeze Masa Rotundă amintindu-şi de noi.
Şi noi formăm o Masă Rotundă a noastră.
Şi asta te face pe tine Percival, eu sunt Galahad, pentru că el era fără păcat.
Sheridan este Arthur.
Ivanova, poate Gawain.
Cred că ştim amândoi cine este Mordred.
Deci întrebarea este, cine este Morgana Le Fay ?