Aţi auzit ? Au deschis din nou ISN.
Dacă ISN transmite din nou ştiri, poate că lucrurile s-au îmbunătăţit acasă.
- De ce altceva ar permite asta ? - Nu ştiu.
Le-a luat mult timp să se întoarcă în emisie.
Locul a fost ciuruit destul de rău de trupele Preşedintelui Clark.
Probabil a durat atât de mult ca să repare totul.
Ar putea fi primul semn bun pe care-l avem de luni întregi.
ISN, cea mai importantă reţea a galaxiei.
Bună dimineaţa. Reţeaua Interstelară de Ştiri emite din nou,
transmiţând pe tot Pământul şi către 24 de colonii şi avanposturi îndepărtate.
În primul rând vrem să explicăm ce anume a cauzat întreruperea serviciului.
- Vezi ? Ţi-am spus. - Semnalul de la Centrul de Ştiri ISN
de aici, din Geneva, s-a întrerupt când clădirea a fost atacată de sabotori
care intenţionau să paralizeze toate sistemele de comunicaţii ale Pământului
ca preludiu pentru invazie.
Poftim ? Asta e o minciună !
Ca să ne divizeze forţele, sabotorii au folosit instalaţiile noastre
ca să transmită reportaje false, cu scopul de a crea impresia
că guvernul însuşi acţionează împotriva noastră.
Pentru a stopa această campanie de dezinformare,
noi înşine am oprit transmisiunea. În schimbul de focuri ce a urmat,
forţele guvernamentale au recapturat instalaţiile ISN
şi i-au arestat pe sabotori.
Am lucrat non-stop ca să remediem distrugerile.
Şi acum în sfârşit ne-am întors, mai buni ca niciodată.
În ora următoare: Preşedintele Clark primeşte un raport al Ministerului Păcii
despre cum criminalitatea a fost aproape eradicată
chiar de când extrem de populara declarare a legii marţiale a fost emisă.
- Opreşte-l. - Fostul Senator Ronald...
Ştii, câteodată cred că sunt prea pesimistă.
Vreau să zic, de ce ar fi greşit să cred că lucrurile se pot aranja?
Apoi se întâmplă aşa ceva.
Chiar cred că oamenii vor muşca momeala asta ?
De ce nu ? A funcţionat şi înainte.
Cine controlează informaţia controlează lumea.
Doamne, Căpitanului o să-i placă asta când o va vedea.
- Chiar aşa, unde e ? - Oh, tocmai verifică
noile Starfury pe care le-am moştenit de pe "Churchill".
Manevrabilitatea e cam aceeaşi, însă ceva mai sensibilă.
Da, pot simţi diferenţa.
Bun, o să încerc aripile de atmosferă.
Cobor.
Este primul model produs de Starfury care poate opera în atmosferă.
Nimeni cu un model anterior nu v-ar putea urmări aici.
Am înţeles.
Domnule Căpitan, recepţionăm un semnal S.O.S. într-un sector învecinat.
- Terestru sau extraterestru ? - Terestru.
Să alcătuim o echipă de căutare şi salvare ?
Nu. O să verificăm noi. O să folosim acest lucru ca pe un antrenament real.
Vă anunţ imediat ce aflăm despre ce e vorba.
Echo 1 către nava avariată, ne recepţionaţi ?
vă aud foarte bine, domnule Căpitan.
Dar apropiaţi-vă puţin. Trebuie să vorbim.
Proiectul Babylon era ultima şi cea mai bună speranţă pentru pace.
A fost un eşec.
Dar în anul războiului Umbrelor a devenit ceva mai măreţ,
ultima şi cea mai bună şansă a noastră pentru victorie.
Este anul 2260. Locul: Babylon 5.
SEZONUL 3 - EPISODUL 14: "NAVA LACRIMILOR"
Suntem suficient de aproape pentru scanare, ca să aflăm cine e acolo.
Echo 1 către Echo 2. Avem o problemă aici. Fiţi pregătiţi.
Confirm, domnule Caitan.
Aici Echo 1 către intrus. Aţi intrat în spaţiul Babylon 5.
Vă rugăm, identificaţi-vă.
Domnule Căpitan, ce de formalităţi !
- Bester ? - Mi-ai recunoscut vocea.
Ai o ureche bună.
Te-am detectat pe instrumentele mele, însă nu eşti în raza mea vizuală.
E vreo problemă?
Am observat însemnele Black Omega pe una din Starfury.
Black Omega e o unitate de elită ataşată Psi Corps.
Un telepat te poate scana doar dacă te vede direct.
Aşa ca o să mă asigur că nu o să ne apropiem.
Foarte bine. Am ceva pentru tine, Căpitane.
Ceva foarte important.
Dacă aş fi venit neanunţat, oamenii tăi m-ar fi doborât
înainte să ajung la doi kilometri de Babylon 5.
Domnule Bester, noi nu mai avem legături cu Pământul sau cu Psi Corps.
Aşa că nu trebuie să mai avem de-a face cu tine sau cu jocurile tale.
În momentul ăsta deţin patru tunuri cu pulsaţii unidirecţionale nou-nouţe.
Dă-mi un motiv bun de ce nu ar trebui să te spulber de pe cer.
Pentru că eşti curios ?
Omoară-mă şi nu o să ştii niciodată ce m-a făcut să bat atât drum până aici.
Cred că dacă o să preferi să afli, faţă de scurta satisfacţie
de "a mă spulbera de pe cer", vei face un lucru corect.
- Domnule Căpitan ? - Mă gândesc.
Bun.
Echo 1 către Echo 2, aliniaţi-vă în spatele navetei Omega.
Îl vom escorta pe Babylon 5.
- Comandor. - G'Kar, îmi pare rău c-am ratat întâlnirea.
- Dar a apărut ceva important. - Nici o problemă, Comandor.
Răbdarea mea e infinită.
Am venit să-mi plătiţi o datorie.
Când aţi rupt-o cu Pământul, i-am oferit lui Sheridan ajutorul Narnilor de aici.
De atunci, v-am ajutat menţinând securitatea staţiei. Am menţinut pacea.
Mulţi dintre noi au fost ucişi în timpul apărării Babylon 5.
G'Kar, ştiu asta. Şi suntem foarte recunoscători, dar...
Construiţi o nouă alianţă. Tu ştii asta, eu ştiu asta.
Aşa că, în schimbul cooperării mele, i-am spus lui Sheridan că vreau să fim membri.
A fost de acord sau aşa mi s-a părut.
Am tot aşteptat ca el să respecte partea lui de învoială.
Nu s-a întâmplat nimic, aşa că acum forţez chestiunea.
Am fost foarte ocupaţi, G'Kar.
Nu sunt semne că veţi fi mai puţin ocupaţi în viitorul apropiat.
- Nu mai pot să aştept atât de mult. - Credeam că răbdarea ta e infinită.
Deoarece spaţiul şi timpul sunt curbe, infinitul se întoarce mai devreme
sau mai târziu peste el însuşi şi se termină unde a început. La fel şi eu.
Mi-am ţinut partea de învoială, Comandor. Acum e timpul să o ţineţi pe a voastră.
Alfa 3 şi 4, Căpitanul spune că puteţi să-l aduceţi înăuntru.
Ştiţi, dacă chestia asta continuă,
o să încep să mă gândesc că oamenii de aici pur şi simplu nu mă plac.
Nu-mi place.
Nici măcar nu ştiam că mica târâtură poate să conducă o Starfury.
Din când în când, Poliţiştii Psi trebuie să se descurce singuri, din motive de securitate.
- Se antrenează pe cele mai noi nave. - Ţi-a spus de ce e aici ?
A spus că vrea să ne strângem pentru o întâlnire personală.
Nu vrea decât să se apropie suficient cât să ne scaneze.
Da, dar de ce ?
Tot ceea ce plănuiam să facem am făcut.
Am rupt-o cu Pământul. Am luat poziţie împotriva Psi Corps, a preşedintelui.
Nu a mai rămas mult de scanat.
El nu ştie asta.
Aş putea să-l droghez iarăşi, să-i limitez abilitatea de a ne scana.
Spune că, dacă vom face asta, nu va mai fi capabil să ne ajute.
Haide ! Cine din camera asta crede că el vrea să ajute pe altcineva în afara lui ?
- Încearcă să ne ducă cu preşul. - Ce vom face ?
- Să-l închidem pentru totdeauna ? - Pot să fac eu asta.
Trebuie să aflăm dacă spune adevărul. Dacă da, trebuie să-l ascultăm.
Dacă nu, sunt de acord să-l aruncăm în... Nu, sub arest.
Trebuie să vorbesc doar cu Ivanova pentru un moment.
Susan, Bester tot nu ştie că eşti un telepat latent.
Nu, nu ştie, însă...
- N-o să-mi faci asta, nu-i aşa ? - Dacă va risca să scaneze pe cineva,
cred că va înhăţa prima persoană care intra pe uşă,
- ...în caz că nu are altă şansă. - John, nu pot bloca un Poliţist Psi.
Nu, dar mi-ai spus că poţi simţi imediat dacă cineva te scanează.
Dacă te trimit pe tine prima să vorbeşti cu el,
îţi vei da seama dacă încearcă ceva.
Dacă nu încearcă nimic, vom şti că putem să avem încredere în el.
Puţină.
Dar dacă încearcă ?
- Atunci îl vom ţine în arest. - Cât timp ?
Până vom rămâne fără mâncare sau moare de bătrâneţe, oricare ar fi prima.
Bine.
- Acum... - Înainte să faci asta
ar trebui să ştii ceva. Avem o problemă cu G'Kar.
- Îl aşteptam pe Căpitan. - M-a trimis pe mine.
Da ? Are un simţ mai bun al umorului decât am crezut.
- Te rog, ia loc. - Prefer să stau în picioare.
Cred că preferi mai degrabă să ieşi pe uşă şi să mă zideşti înăuntru.
Puţină citare din "Butoiul de Amontillado" ? (Edgar Allan Poe)
- "Pentru dragostea Domnului, Montresor." - Dacă ai ceva de spus, fă-o.
Ştii, când am venit prima dată pe Babylon 5, ţi-am studiat dosarul.
Mare păcat de mama ta.
Dar ea s-a sinucis. Nu Psi Corps au făcut-o.
Tocmai am observat, ai ochii ei.
Ştii, de curând mi-a atras atenţia faptul că avem un inamic comun.
Un vechi proverb spune: "Duşmanul duşmanului meu e prietenul meu."
Nu Preşedintele Clark trage sforile acasă.
Alţii îi şoptesc în ureche. Nu ştiu cine sunt sau de unde sunt.
Dar ştiu că nu sunt oameni.
N-am auzit decât un nume pentru ei:
Umbre.
Bănuiala mea e că voi ştiţi mai multe despre ei decât mine.
Însă probabil nu sunteţi interesaţi să împărtăşiţi informaţia.
Sunteţi ?
Ştii care e adevăratul motiv pentru care nu mă placi, Comandor ?
E vorba de gelozia faţă de evoluţie.
Oamenii normali ca tine sunt demodaţi.
Viitorul aparţine telepaţilor.
Şi intenţionez să mă asigur că acest viitor se va întâmpla, într-un fel sau altul.
Deci, când se va aşeza praful şi telepaţii vor conduce totul,
tu vei fi în vârful noii ordini.
Să spunem doar că am anumite ambiţii şi s-o lăsăm aşa.
Dar nu putem fi în vârf dacă extratereştrii ajung acolo primii, şi unii din ei au ajuns.
Prin Clark, ei au infiltrat Psi Corps.
Şi, aparent, au propriile planuri pentru telepaţii mei.
Orice ar fi aceşti extratereştri, ei se amestecă în planurile mele de viitor.
Nu o voi permite.
De aceea am nevoie de cineva care are aceeaşi părere ca mine.
Şi m-am gândit la tine.
Vrei să le faci rău, Comandor? Pentru că cred că ştiu cum.
Dacă eşti de acord.
Deci, G'Kar şi-a ţinut promisiunea.
Ne-a ajutat să ieşim dintr-o problemă reală în timpul luptei noastre cu Pământul.
S-a dovedit a fi un bun de preţ pentru noi.
- Speram că o să mai amâne asta puţin. - Ştiu. A început să iscodească
de ceva timp, să întrebe despre Rangeri, întrunirile noastre, noul consiliu de război.
A fost de asemenea primul care să mă avertizeze în privinţa Umbrelor.
Cu mult timp înainte ca tu să fi spus ceva.
Nu am vrut să ascund nimic, dar tăcerea era necesară.
Trebuia să câştigăm timp ca să ne construim apărarea.
Centauri n-ar fi putut niciodată cuceri Narn fără ajutor extern.
Cum vom putea să-i spunem că am fost dispuşi să-i sacrificăm lumea
ca să păstrăm un secret?
Nu "noi" va trebui s-o facem.
- Eu o să-i spun. - Oh, în nici un caz.
- A fost decizia mea, John. - Delenn, am...
Am ascuns informaţia de tine timp de câteva luni.
Iar eu şi Kosh am insistat să nu mai spui nimănui.
Alegerea a fost a mea. Iar acum responsabilitatea e a mea.
Delenn, nu o să...
- Da ? - Am terminat întâlnirea, Căpitane.
- Sunt gata când sunteţi şi dumneavoastră. - Vin imediat acolo.
Sigur vrei să faci asta ?
Dacă vreau ? Nu. Dacă sunt nevoită ? Da.
În câteva ore, un convoi de nave va ieşi lângă baliza de hiperspaţiu
din Sectorul 500.
În centrul convoiului e o navă ce transportă provizii pentru inamicul nostru comun.
Nava e escortată de aproximativ şase nave de luptă inamice.
Confiscaţi nava şi îi vom lipsi de unele din capacităţile lor de înarmare.
Dar e important să capturaţi nava, nu s-o distrugeţi.
Şi cum ai aflat despre toate astea ?
Sunt telepat. Gândiţi-vă.
Bun, ne-ai transmis mesajul. De ce am mai avea nevoie de tine acum?
Localizarea unei nave atât de mici în hiperspaţiu e extrem de dificilă.
Gravitaţia, suprapunerea balizelor, supratensiunile energetice.
O puteţi căuta zile întregi şi să nu o găsiţi.
Doar dacă nu se întâmplă să aveţi alături un telepat de categoria P-12.
Cineva ca mine.
Un P-12 antrenat poate detecta locaţia unei nave
concentrându-se la undele cerebrale ale celor de la bord.
Din anumite motive, hiperspaţiul amplifică considerabil semnalul.
Şi cum de n-am mai auzit înainte de această mică abilitate?
Am păstrat-o pentru noi.
Altfel militarii ar fi început să pună telepaţi în prima linie a frontului.
- Nu suntem sacrificabili. Normalii sunt. - Aceia am fi noi.
Ai înţeles imediat, domnule Garibaldi.
Durează generaţii să se nască un telepat. Oamenii obişnuiţi se înmulţesc ca iepurii.
Cerere şi ofertă. Nimic mai mult, nimic mai puţin.
Căpitane, nu avem mult timp.
Fără mine n-o să-i găsiţi niciodată.
Deci,
stăm sau mergem ?
Intră.
Bună, G'Kar.
Încearcă să nu salivezi pe sistemele de control.
Ai spus ceva, domnule Căpitan?
Nici un cuvânt.
Doar mi-am dres vocea.
Ne apropiem de zona ţintă.
Scanerele nu detectează nimic.
În regulă, să vedem ce putem face...
Domnule Bester.
Domnule Căpitan Sheridan.
Pleacă dracului din scaunul meu.
Sunt aici. Îi simt.
Treizeci de grade la babord.
Domnule Căpitan ?
Treizeci de grade la babord.
Şi ştiam că Umbrele,
"Inamicul Străvechi", aşa cum i-ai numit tu, s-au întors.
Ştiam că îşi refac forţele, pregătindu-se să lovească.
Ştiam că îşi căutau aliaţi şi că Centauri erau primii pe listă.
Când te-ai întors din zona de lângă Z'ha'dum
şi ne-ai avertizat despre întoarcerea inamicului,
am fi putut să vorbim. Am fi putut să-ţi confirmăm povestea.
Am ales să tăcem.
Despre care "noi" vorbeşti ?
Consiliul Gri.
La acea vreme eram încă o parte a lui.
Odată ce decizia a fost luată, nu puteam să nu mă supun.
Aşa că ai tăcut.
Şi, cu ajutorul acestor Umbre,
Centauri au distrus lumea mea,
au înrobit şi ucis milioane din poporul meu.
G'Kar, dacă am fi vorbit,
dacă am fi făcut public ce ştiam,
majoritatea celorlalte lumi tot nu ne-ar fi crezut.
Nu ar fi schimbat nimic. Lumea ta ar fi fost învinsă oricum.
Cu o diferenţă importantă.
Miliarde de Narni încă supravieţuiesc pe planeta ta.
Dacă Umbrele ar fi fost demascate, ar fi lovit în mod deschis
înainte să avem timp să ne pregătim şi niciunul dintre ai tăi nu ar fi scăpat.
G'Kar.
Sub Centauri, măcar există o speranţă de scăpare.
Cu Umbrele nu mai e nici o speranţă.
A trebuit să alegem între moartea câtorva milioane
şi moartea câtorva miliarde, a unor întregi planete.
Deja aflasem majoritatea lucrurilor pe care tocmai mi le-ai spus depre Centauri.
Dar că ştiai şi nu mi-ai spus nimic...
Dacă aş fi aflat asta în timp ce lumea mea era bombardată de Centauri,
te-aş fi ucis pe loc.
Înţelegi asta, nu-i aşa ?
Da. Înţeleg.
"Dacă vrem să fim salvaţi, cineva trebuie sacrificat."
La început, am considerat asta ca o revelaţie a viitorului.
Acum cred că se referă atât la calea noastră până aici,
cât şi încotro vom merge.
Cred că fraza asta e cea mai mare povară pe care am cunoscut-o.
Ai dreptate.
Nimic nu s-ar fi schimbat.
Doar că poporul meu ar fi acum o rasă moartă.
Ai parcurs un drum lung, G'Kar.
Mai lung decât aş fi crezut.
Promisiunea lui Sheridan mă obligă, aşa cum îl obligă şi pe el.
Te vom primi în Consiliu, G'Kar.
Şi într-o zi, când totul se va termina,
poate că inima ta va reuşi să mă ierte.
Poate.
Dar nu astăzi.
Ţintesc. Trag.
- Ţinta a fost eliminată. - Unde e transportorul ?
- Manevrează ca să scape. - Îl putem intercepta ?
"White Star" e înzestrat cu un sistem magnetic şi gravitaţional, ca toate crucişătoarele Minbari.
Putem folosi o descărcare magnetică pentru a captura...
Un simplu da sau nu ar fi suficient, domnule Lennier. Puneţi mâna pe el.
Domnule Căpitan, detectez altă navă.
E o navă a Umbrelor, probabil nava-mamă a tuturor navetelor.
- Fiţi pregătiţi să... - Un moment.
Se retrage. Nu atacă.
E ciudat. De ce n-au atacat ? Trebuie să fi ştiut că suntem aici.
Nu ştiu. Putem să-i urmărim şi să încercăm să aflăm.
Mulţumesc, nu, nu. Sunt fericit să plecăm de aici fără altă luptă.
Fixează cursul pentru casă.
Eşti sigur că nu ştii ce e în interiorul acelei nave, domnule Bester?
Armament. Asta mi s-a spus.
Am primit mesajul tău. Ce este ?
Vreau să arunci o privire. Spune-mi ce crezi.
E pilotul transportorului pe care l-am reţinut.
Sau ce a mai rămas din el.
- Ce i s-a întâmplat ? - Asta încercăm să ne dăm seama.
Bănuiesc...
că a preferat să-şi ia viaţa decât să fie capturat.
Am găsit un fel de compus acid pe toată puntea de comandă.
- Din ce a rămas e greu de spus. - Da.
Nu am mai văzut niciodată ceva asemănător.
O să-i fac o autopsie completă şi o să conserv cadavrul.
Nu putem şti dacă vom mai vedea aşa ceva vreodată.
Domnule Căpitan, tocmai am reuşit să pătrundem în cală.
Chiar acum golim conţinutul.
- Bester a avut dreptate ? Sunt arme ? - Depinde cum defineşti armele.
Psi Corps.
- Aceştia sunt telepaţi. - Aşa aş zice şi eu.
Am găsit aproape 100 în capsule de dormit.
După expresia de pe feţele unora din ei, nu cred că s-au oferit voluntari.
Ştiai că sunt telepaţi la bordul acelei nave şi nu ne-ai spus ! De ce ?
Echipajul tău nu e chiar un simpatizant al Psi Corps.
Am bănuit că, dat fiind că cei în primejdie sunt membri ai Psi Corps,
- ...nu aţi fi fost interesaţi să ne ajutaţi. - Ne-ai spus că e armament
- ...la bordul acestei nave. - Asta mi s-a spus.
Nu am aflat că sunt oameni de-ai noştri la bord decât mult mai târziu.
- Pot să vă întreb unde sunt ? - În Infirmeria 1.
Dr. Franklin a scos pe unul din ei din suspensia criogenică,
ca să încerce să vadă ce s-a întâmplat.
Şi de ce cineva ar descrie un grup de telepaţi inconştienţi
ca fiind componente ale unui sistem de arme.
Computer, continuă înregistrarea.
Am verificat criotuburile.
Nu găsesc nici o indicaţie despre cine le-a făcut sau de unde provin.
Ridic treptat temperatura, pentru a evita trauma.
Singurul semn de identificare de pe corp e o brăţară.
Văd o siglă a Psi Corps şi o secvenţă de numere.
Suspectez că prietenul nostru, dl. Bester, ar putea avea idee despre ce e vorba.
Greu de spus fără o scanare detaliată, însă par să fie implanturi cibernetice
în craniu, în ambele părţi ale cortexului cerebral.
Sunt nişte mici interfeţe metalice de fiecare parte a capului,
chiar deasupra osului temporal.
- Aproape pot vedea... - Scoate-mă de aici !
Ţine-i departe de mine !
Lasă-mă în pace ! De ce îmi faci asta?
- O să fie bine. - Nu !
Cineva s-a jucat cu siguranţă cu mintea ei.
Tehnologia e mult avansată faţă de tot ce am mai văzut.
Singurul indiciu pe care-l avem e asta.
Ai mai văzut aşa ceva înainte ?
Frecvent.
E un "ecou", o telepată care a refuzat să intre în Psi Corps
sau care a luat somnifere ca să-şi controleze abilităţile.
Câteodată ei fug.
Ea a fugit. Şi unul din noi a prins-o.
Mereu o facem.
Codul arată că, după ce a fost capturată,
a fost trimisă într-un centru de reeducare de pe Marte.
După numărul de înregistrare, a fost clasificată ca P-11 sau P-12.
Foarte sus pe scara telepaţilor. Ea...
Oare ce făcea într-un transportor extraterestru în drum către Margine ?
Am spus...
Trebuie să o văd.
Va fi inconştientă pentru cel puţin câteva ore.
Prea mult. Trebuie să o văd.
Acum.
- Unde este ? - Înăuntru.
Nu vrei să intri acolo.
- Stephen. - Nu, lasă-mă să încerc.
E în regulă.
Nimeni nu-ţi va face rău, bine ?
Ai avut mult de suferit, ţi s-au întâmplat unele lucruri.
Ştiu că au fost traumatizante, însă o să fii bine.
Al.
Alfred.
Ajută-mă.
Stephen, nu o face.
Sunt doctor.
Vreau să te ajut, însă trebuie să ne laşi să ajungem la tine.
Durere.
Putem opri durerea. Dă-ne o şansă să oprim durerea.
- Da ? - Detectăm o supraîncărcare energetică
în Infirmeria 1.
Pierdem controlul mai multor sisteme automate.
Redirijaţi comenzile. Opriţi legăturile sistemului cu Infirmeria. Recepţie.
Probabil foloseşte legăturile astea ca să infiltreze restul staţiei.
Nu are nici un motiv să facă asta. Sau să mă atace. De ce face asta ?
Bună întrebare. Nu avea de gând până când...
Până când...
Dă-mi aia.
Stephen, retrage-te o secundă.
Maşina spune să ucid pentru protecţie.
Însemnul ne doare. Nu putem auzi maşina.
Ce maşină ?
Care trăieşte în mintea mea.
Eu sunt maşina.
Ne contopim. Ne luptăm.
E întuneric. Teribil.
Ajutaţi-mă.
Vă rog, opriţi-o să mai vorbească în mintea mea.
O voi opri.
Oh, Doamne.
Al, ce mi-au făcut ?
Ce mi-au făcut...?
Bester.
Bester, ce s-a întâmplat ?
Ce ai văzut ?
Garibaldi a zis că ţi-a spus pe nume.
Voi doi vă cunoaşteţi ?
I-am recunoscut numărul de identitate. Nu am crezut.
Nu m-am gândit...
Cine e ?
Singura lumină strălucitoare a existenţei mele.
Iubita mea.
Îmi poartă copilul.
Credeam că ai o soţie şi o fată pe Marte.
Am.
A fost o împerechere genetică aranjată de Psi Corps.
Acolo nu există dragoste.
Dar Carolyn...
Ea trebuia să fie doar un alt "ecou" trimis către un centru de reeducare.
În clipa în care am văzut-o
am simţit ca şi cum ceva mort demult s-a trezit la viaţă în mine.
Am folosit orice scuză am putut ca să-mi petrec timpul cu ea.
Am ajutat-o să obţină o cameră mai bună, mai multă mâncare.
Am făcut tot ce am putut ca să-i fac viaţa puţin mai suportabilă.
La un moment dat...
La un moment dat am descoperit că sunt îndrăgostit de ea.
Nu credeam că e posibil.
Nu cred că m-am mai îndrăgostit vreodată.
Dacă e adevărat, atunci de ce nu ai încercat să o scoţi de acolo ?
Pentru că nu aveam gradul ăsta de autoritate.
Când am aflat că e însărcinată cu copilul nostru,
am insistat să ia somnifere sau să se alăture Psi Corps.
Astfel am fi putut fi împreună.
A refuzat.
Mereu a fost încăpăţânată.
Asta a fost acum patru săptămâni.
Ce ai văzut în mintea ei, înainte să leşine ?
Lucrurile acelea. Navele Umbrelor.
Cât de multe ştiţi despre ele ?
Delenn spune că sunt un fel de tehnologie organică.
Şi că folosesc fiinţe vii drept...
Drept sistemul lor de operare central.
Asta e, nu-i aşa ?
Vroiau să-i conecteze pe aceşti oameni la navele lor.
Componente de armament.
Dumnezeule.
Aşa a fost capabilă să se interconecteze cu echipamentul din Infirmerie.
- Vroia să se contopească cu staţia. - Da, dar de ce telepaţi?
Delenn n-a spus niciodată că e obligatoriu.
O puteţi ajuta ?
Nu ştiu.
Tehnologia care i-a fost implantată în creier e departe de tot ce am mai văzut.
O să aştept. Oricât ar dura.
Ea e singurul lucru pe care îl am, Căpitane. Singurul lucru la care ţin.
I-am promis că o să am grijă de ea şi de copil.
E singura promisiune pe care am făcut-o vreodată care înseamnă ceva pentru mine.
Dacă o puteţi salva, voi face orice să vă ajut.
Războiul vostru...
este acum războiul meu.
Nu puteai să-ţi alegi o zi mai bună să intri în consiliul de război, G'Kar.
Căpitanul mi-a spus că un nou aliat s-a alăturat astăzi cauzei noastre
şi că noile noastre amenajări au fost terminate.
Am străbătut un drum lung şi greu, G'Kar, presărat cu neîncredere.
Odată ce vei păşi pe această uşă, toate astea se vor schimba pe vecie.
Sunt onorat să mă aflu printre voi.
Asta este o zi măreaţă.
O zi foarte măreaţă, într-adevăr.
"Duşmanul duşmanului meu este prietenul meu."
- Mi se pare că ai dubii. - A rămas un Poliţist Psi.
N-am încredere în el, niciodată nu voi avea.
Acum are un motiv întemeiat să ne ajute, însă, în final, se va întoarce contra noastră.
Ştii asta, nu ?
Haide, unde este ?
La o carte aşa de importantă te-ai fi aşteptat să găseşti un cuprins.
Bine.
Na'fariki.
Cititor de gânduri.
Romo-ki.
Distrus.
Am avut dreptate.
- Garibaldi către Sheridan. - Aici Sheridan, spune.
- Cod 7-R, în 15 minute. - Sunt ocupat acum.
Fă-ţi timp. O să-ţi placă.
Salut, salut, salut şi salut.
Michael, arăţi ca pisica proverbială care a înghiţit la fel de proverbialul canar.
Am găsit.
Am găsit, am găsit. E chiar aici. E chiar...
- ...aici. - Nu lovi Cartea lui G'Quan.
- E lipsit de respect. - Ce ai găsit ? Ce e înăuntru ?
G'Kar, din câte am înţeles, nu există nici un telepat Narn, corect ?
Da, mă tem că da. E o problemă care ne preocupă mult.
Însă pe vremuri au existat telepaţi Narni, nu-i aşa?
Da, dar ei şi familiile lor au dispărut acum o mie de ani.
Gena care controlează telepatia nu a mai fost niciodată suficient de puternică
în vreunul din supravieţuitori pentru a se mai naşte un telepat.
Domnule Garibaldi, nu sunt sigură că înţeleg rostul acestei discuţii.
Acum o mie de ani, doamnă ambasador.
Ai spus că ultima dată când Umbrele au acţionat a fost acum o mie de ani.
G'Kar, aici scrie că lumea ta a fost folosită ca bază de către
...Inamicul Străvechi, în tot acel timp. - Da, e corect.
Bun. Citeşte asta. Chiar aici.
"Şi spiritul Întunericului s-a întins peste tot pământul.
A strigat în visele cititorilor de gânduri.
Şi ei au căzut, distruşi de el, şi copiii lor şi copiii copiilor lor.
Apoi Întunericul a căzut peste Narn până când a fost alungat de G'Quan
şi de ultimii cititori de gânduri care au supravieţuit."
Cititori de gânduri. Telepaţi ?
Ei se tem de telepaţi.
Carolyn a tras în însemnul Psi Corps al lui Bester ca să se protejeze.
"Însemnul ne răneşte. Nu putem auzi maşina."
Folosesc oameni ca să-şi controleze navele.
Poate că telepaţii le pot bloca sistemul, îl pot bruia.
Cred că are dreptate. N-am mai văzut că Umbrele să întoarcă spatele luptei.
Dar n-au atacat "White Star" când eram chiar acolo. De ce ?
Ce era diferit la ea ? Bester era la bord.
Asta ar explica decizia lor de a vă infiltra Psi Corps
şi de a folosi telepaţii în rol de componente pentru navele lor.
Poate intenţionează să folosească un telepat pentru a-l opri pe altul.
Avem o armă.
Doamne, oameni buni, avem o armă.
Sper doar că a venit la timp, căci o să avem nevoie de ea.
Am primit un raport.
Umbrele tocmai au început să atace spaţiul Brakiri, în mod deschis.
Nu se mai ascund.
S-au pus în sfârşit în mişcare.
Traducerea şi adaptarea: nenea_hartia@yahoo.com